Справа № 804/10631/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі - Позивач, ДПІ) до ФОП ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 91 220,74 грн. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не сплачена сума грошових зобов'язань: - з податку на додану вартість в розмірі 35 649,55 грн. та 750 грн., визначені відповідачем самостійно у поданих ним податкових деклараціях від 20.01.15 та від 20.03.15, а також пені в розмірі 39,95 грн., за період з 31.01.15 по 25.03.15; - з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в розмірі 35 825,32 грн. - терміном сплати 19.02.15, 9 477,96 грн. - терміном сплати 14.03.15 та 9477,96 грн. - терміном сплати 14.05.15. Означені суми набули статусу узгоджених грошових зобов'язань, проте не сплачені відповідачем.
Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду повернуті відповідні поштові відправлена неврученими адресату з незалежних від суду причин. Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Згідно з ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач пройшов державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, рнокпп - НОМЕР_1, перебуває на обліку у позивача.
Судом встановлено, що спірна сума заборгованості структурно складається з грошових зобов'язань: - з податку на додану вартість в розмірі 35 649,55 грн. за податковою декларацією відповідача з ПДВ від 20.01.15 терміном сплати 30.01.15; - з податку на додану вартість в розмірі 750 грн. за податковою декларацією відповідача з ПДВ від 20.03.15 терміном сплати 30.03.15; - пені в розмірі 39,95 грн., нарахованої за період з 31.01.15 по 25.03.15 за несвоєчасну сплату відповідачем зобов'язань з ПДВ за декларацією від 20.01.15; - з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в розмірі 35 825,32 грн. - терміном сплати 19.02.15 (декларація від 06.02.15), 9 477,96 грн. - терміном сплати 14.03.15 (декларація від 06.02.15) та 9477,96 грн. - терміном сплати 14.05.15 (декларація від 06.02.15).
Оскільки означені суми грошових зобов'язань не сплачені відповідачем, що підтверджується його обліковою карткою, ДПІ звернулась до суду з даним позову. Вирішуючи заявлені суб'єктом владних повноважень позовні вимоги, суд зважує на наступне.
За приписами ст.203 ПК України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до п.57.1. ст.57 ПКУ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями п.177.5. ст.177 ПКУ визначено, що фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи; авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада); остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.
За змістом п.54.1 ст. 54 ПК України сума грошового зобов'язання та/або пені обчислена платником податків самостійно та зазначена у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, вважається узгодженою. Згідно з пп. 14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПК України - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання - є податковим боргом.
За змістом пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПКУ після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня; нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом. Судом не встановлено помилковості при нарахуванні відповідачу пені в розмірі 39,95 грн. за період з 31.01.15 по 25.03.15 за несвоєчасну сплату відповідачем грошових зобов'язань за декларацією з ПДВ від 30.01.15 (750 грн.), доказів на спростування факту несвоєчасної сплати грошових зобов'язань - податкового боргу, на який нарахована спірна сума пені, відповідачем до суду не надано.
Таким чином, враховуючи положення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ, за якими податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, сума узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 91 220,74 грн. набула статусу податкового боргу.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПКУ). Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на адресу відповідача листом з повідомленням про вручення направлена податкова вимога від 02.02.15 №8116-25 (а.с.6), безперервне існування у відповідача з цього часу податкового боргу останнім не заперечується та не спростовується.
Положеннями п.87.11 ст.87 ПКУ визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем спірної суми податкового боргу, а судом самостійно на виконання вимог ст.11 КАС України не виявлено ознак існування таких доказів, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 91 220,74 грн. підлягає задоволенню, адже доведена матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) суму податкового боргу в розмірі 91 220,74 грн. (дев'яносто одна тисяча двісті двадцять гривень 74 коп.).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, визначеними в ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя А.О. Коренев