Справа № 2а-2874/12/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року м. Київ К/9991/78456/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника відповідача Шкодича Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві (правонаступника Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби)

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012

у справі №2а-2874/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амотерра»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.07.2012 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.07.2012 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову повністю. Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2011.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

11.08.2011 позивачем подано декларацію з податку на додану вартість за липень 2011 року та розрахунок суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника, в розмірі 3355753 грн.

Відповідачем проведено камеральну перевірку з питань достовірності нарахування позивачем сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість заявленого до відшкодування на розрахунковий рахунок за липень 2011 року, за результатами якої складено акт № 140/07-01/36519551 від 02.09.2011.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення вимог пп.200.3, 200.4, 200.6, 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України завищено заявлену до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок в декларації за липень 2011 року суму податку на додану вартість в розмірі 3355753 грн.

Такий висновок податкового органу вмотивовано тим, що при подачі податкової декларації з ПДВ за липень 2011р. позивач порушив вимоги п.4.6.3, 4.6.4, 4.6.5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість. Так, згідно Додатку 2 до декларації, сума від'ємного значення за даними платника становить: березень 2010 р. - 3357733 грн., а за даними перевірки податкового органу: жовтень 2009 р. - 212246 грн., листопад 2009 р. - 637848 грн., грудень 2009 р. - 2158641 грн. Декларації за січень та лютий 2010 р. платником до податкового органу не надані.

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2011, яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 3355753 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 838938 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального права, на які посилається відповідач, та вважає, що судом повно встановлено обставини, що мають значення для вирішення справи, та надано їм вірну правову оцінку.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.3 ст. 200 Кодексу при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Кодексу, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов?язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, відповідно до положень п.102.5 ст.102, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Наявність у позивача від?ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 3357733 грн. підтверджено актом перевірки №94/07-02/36519551 від 30.06.2011. За висновками цього акта перевірки, підставою для відмови у наданні бюджетного відшкодування по декларації за березень 2010 року у сумі 3357733 грн., є реєстрація платником ПДВ менше ніж 12 календарних місяців.

При цьому заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, та надсилання платнику податку податкового повідомлення, з зазначенням суми такого заниження та підстав для її вирахування, яка, відповідно до п. «а» п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України, вважається такою, від отримання якої як бюджетного відшкодування платник податку добровільно відмовляється та враховує її згідно з п.200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов?язань з цього податку в наступних податкових періодах, у справі встановлено не було, що спростовує доводи податкового органу, наведені ним в касаційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про наявність у позивача права на бюджетне відшкодування у зазначеній сумі та протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун