Справа № 344/882/15-а
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/882/15-а
Провадження № 2-а/344/165/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, відділ Держземагенства у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування п.20 рішення 15 сесії Івано-Франківської міської ради від 20.10.2011 року № 453-15,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, відділ Держземагенства у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування п.20 рішення 15 сесії Івано-Франківської міської ради від 20.10.2011 року № 453-15 у, посилаючись на те, що рішенням (п.20) Івано-Франківської міської ради №453-15 від 20.10.2011р. затверджено п.14, п.20, п.4, п.9 протоколів узгоджувальної комісії міськвиконкому по розгляду спорів з приводу суміжного землекористування від 28.04.2007р. №77; від 06.11.2007р. №80; від 15.08.2008р. № 85, від 24.0б.2011р. № 114. Даним рішенням відповідачам затверджено і технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0395 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Вважає дане рішення самоврядного органу таким, що винесене незаконно та необгрунтовано. Позивач згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.10.2001р. НОМЕР_1 сумісно із своєю мамою є співвласником одноквартирного будинку по АДРЕСА_2. З моменту отримання даного помешкання в 1989 р. і до 2012 р. користувались спірною земельною ділянкою разом із співвласниками сусіднього будинку по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Дана земельна ділянка загальною площею 0,0547 га є комунальною власністю і належить до земель запасу Івано-Франківської міської ради. Відповідачем при прийняті оскаржуваного рішення не було виконано вимоги п.2 наказу державного комітету України по земельних ресурсах № 376 від 18.05.2010р. «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками».

Оскаржуване рішення носить формальний характер і прийняте з порушенням діючого законодавства, оскільки, на думку позивача не було з'ясовано питання, чи взагалі приймалось якесь рішення міською радою про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою та проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю площею 0.0395 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згідно листа від 15.09.2014р. відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську таке рішення стосовно ОСОБА_2. не приймалось.

Крім того, у плані земельної ділянки ОСОБА_2 відсутні його та його матері підписи як суміжних землекористувачів. Відповідно до п.3.7 «Положення про узгоджувальну комісію по розгляду спорів з приводу суміжного землекористування», затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 16.06.1998р. №262, відпрацьований протокол узгоджувальної комісії дійсний лише 1 (один) рік, протягом якого на підставі даного висновку може бути прийняте відповідне рішення міською радою(виконкомом). Про порушення своїх прав оскаржуваним рішенням позивач дізнався лише 01.08.2014р., коли отримав на своє звернення дублікат витягу з рішення Івано-Франківської міської ради від 20.10.2011р. №453-15 (реєстраційний номер №81053) в центрі надання адміністративних послуг.

Представники позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позовній заяві, просили позов задоволити в повному обсязі.

Представник Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає позов безпідставним та необгрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням сесії Івано-Франківської міської ради 6 демократичного скликання від 20.10.2011р. №435-15 "Про передачу у власність та надання в користування громадянам земельних ділянок та внесення змін до рішень" затверджено п.14, п.20, п.4, п.9 протоколів узгоджувальної комісії міськвиконкому по розгляду спорів з приводу суміжного землекористування від 28.04.2007 року № 77, від 06.11.2007 року № 80, від 15.08.2008 року № 85, від 24.06.2011 року № 114 та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передачі ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0395 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Повноваження Івано-Франківської міської ради щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності - є виключними і визначені законом.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЗК України (в редакції чинній у 2009 році) у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Таким чином, необгрунтованим є посилання позивача на довід Управління Держкомзему у м.Івано-Франківську від 17.09.2009 року, оскільки, до прийняття оскаржуваного рішення міської ради земельна ділянка належала до комунальної власної територіальної громади Івано-Франківської міської ради.

Отже, міська рада як власник землі розпорядилася земельною ділянкою та надала її у власність ОСОБА_2, відповідно до вимог Конституції та Законів України.

Додатково слід зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядуванні) в пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційний суд вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Ч.1 ст.125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Таким чином, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі оскаржуваного рішення. Відтак, оскаржуване рішення, яке є актом індивідуальної дії, вичерпало свою юридичну силу після його реалізації, а саме: після одержання власником земельної ділянки документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. А тому, на підставі наведеного просив в позові відмовити.

Представник відділу Держземагенства у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області, проти позову заперечив, вважає позов безпідставним та необгрунтованим.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечили. Стверджують, що правомірно отримали державний акт на землю якою користувались ще їхні батьки, а тому просили в позові відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Як вбачається із копії свідоцтва про паво на спадщину по закону і по заповіту від 02.12.1976 року після смерті гр. ОСОБА_6 по закону чоловік ОСОБА_7 отримав до 40/300 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, як обов"язкові долі, і ОСОБА_2 - до 228/300 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд згідно заповіту, посвідченого Першою Івано-Франківською держнотконторою 03.11.1975 р. за реєстром Д-620. До грошей в рівних долях по закону є чоловік ОСОБА_7 і дочка ОСОБА_2, що проживають в АДРЕСА_3. До складу спадкового майна входить : 268/300 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_3 і гроші в сумі 630 крб., які знаходяться в Івано-Франківському міськфінвідділі. Спадкове майно належало померлій гр. ОСОБА_8 на підставі договору про отримання в користування земельної ділянки для побудови індивідуального жилого будинку на праві особистої власності посвідченого Станіславською державною нотаріальною конторою 14.07.1956 року за реєстром № 501-Д і дублікатом договору дарування, виданого Івано-Франківською держнотконторою 03.11.1975 року за реєстром №27-6181 зареєстрованих в Івано-Франківському інвентарбюро за №1157(а.с.46).

25.12.1984 року за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 (яка є основним забудівником будинку АДРЕСА_1, згідно акту передачі і вказання границь земельної ділянки від 29.10.1955 року) про розподіл житлового будинку і земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні частиною житлового будинку і виділеній частині земельної ділянки було прийнято рішення, яким поділено між сторонами будинковолодіння по АДРЕСА_3 та встановлено порядок користування земельною ділянкою, що біля вказаного будинковолодіння. Рішення вступило в законну силу(а.с.51-52).

Відповідно до довідки ЖЕО-1 від 19.05.2005 року будинок, що по вул.Трачів згідно рішення МВК №262 від 08.10.1986 року переданий на баланс установи освіти під гуртожиток. У 1989 року у вищевказаний будинок була заселена сім"я ОСОБА_4 згідно ордера на гуртожиток від 01.08.1989 р. У 2001 році ОСОБА_4 переоформила даний будинок та одержала ордер МВК за №007495 від 27.07.2001р. після чого 28.08.2001р. даний будинок приватизований. Будинок по АДРЕСА_2 знятий з балансу ЖЕО-1 згідно рішення ІІ сесії Івано-Франківської міської ради від 11.07.2002 р. та переданий у власність сім"ї ОСОБА_4 та видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на одноквартирний житловий будинок (а.с.4, 134).

Питання розподілу земельних ділянок на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, згідно розрахунку ідеальних часток в будинковолодіні неодноразово вносилось на розгляди засідань узгоджувальної комісії міськвиконкому по вирішенню спорів з приводу суміжного землекористування у зв'язку з непогодженням матеріалів приватизації земельної ділянки на АДРЕСА_2 між суміжними землекористувачами ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_4

Рішення суду від 25.12.1984 р. було враховано під час розгляду даного земельного спору на засіданні узгоджувальної комісії міськвиконкому по розгляду спорів з приводу суміжного землекористування від 28.04.2007 року.

Відповідно до протоколу №77 (п.14) комісією рекомендовано міськвиконкому затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання та виготовлення документів, які посвідчують право власності на землю, представлену ОСОБА_4 і передати їй земельну ділянку на АДРЕСА_2 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (на відстані 1 м зі сторони будинку АДРЕСА_1 та 1,5 м зі сторони господарських споруд на АДРЕСА_1). Спірним сторонам рекомендовано все ж дійти до взаємної згоди у вирішенні цього земельного спору та дотримуватись норм добросусідства при використанні земельних ділянок на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

Постійна депутатська комісія Івано-Франківської міської ради з питань будівництва архітектури, земельних відносин, охорони навколишнього середовища та сприяння розбудови рішенням від 23.05.2007 р. № 44/1 вирішила погодитись з рішенням узгоджувальної комісії міськвиконкому по розгляду спорів з приводу суміжного землекористування від 28.04.2007 року протокол № 77 (п. 14). Цією комісією також розглянуто лист голови обласної ради щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_4 про розподіл прибудинкової території на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2. Комісією від 20.06.2007р. (протокол №48) повторно вирішено підтримати рішення узгоджувальної комісії міськвиконкому від 28.04.2007р. протокол № 77 (п. 14), яким визначено прибудинкову територію(а.с.43, 56-58).

Крім цього, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.12.2006 р. яка набрала законної сили від 11.12.2006р. ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення суду по справі від 25.12.1984 р. (про розподіл житлового будинку і земельної ділянки між співвласниками будинковолодіння на АДРЕСА_1) по нововиявлених обставинах. Також, ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.03.2007 р. її клопотання було відхилено і відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду від 25.12.1984 р., а апеляційну скаргу залишено без розгляду(а.с.53,54).

Рішенням узгоджувальної комісії від 06.11.2007 року (п.20 протоколу №80) рекомендовано міськвиконкому внести на розгляд чергової сесії Івано-Франківської міської ради питання стосовно надання земельної ділянки ОСОБА_4 із земель запасу Івано-Франківської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та одночасно питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою до складання та виготовлення документів, які посвідчують право власності на землю на АДРЕСА_1, представлену ОСОБА_2 та ОСОБА_9(а.с.43).

Крім цього, гр. ОСОБА_4 проінформовано, що згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 11.04.2008 року за №147 вона включена в списки громадян на отримання земельної ділянки під індивідуальне будівництво в мікрорайоні "Черешеньки" який підготовлений відділом обліку та розподілу житла. Також повідомлялось, що надання їй конкретної земельної ділянки у вказаному мікрорайоні буде розглянуто на сесії міської ради.

Однак, незважаючи на вищевказані обставини ОСОБА_4 і надалі ставить питання стосовно розподілу земельної ділянки на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, згідно розрахунку ідеальних часток між будинковолодіннями. Тому рішенням узгоджувальної комісії від 15.08.2008 року (п.4 протоколу №20) в черговий раз рекомендовано міськвиконкому передати у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0085 га на АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, враховуючи вищеназване рішення суду від 25.12.1984 року. При цьому, до цієї площі була додана третя частина земельної ділянки із спільного користування. Але і таке рішення комісії її не задовольнило. Тому, ОСОБА_4 від 08.10.2008 року подано позовну заяву до Івано-Франківського міського суду із відповідними позовними вимогами(а.с.167-170).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2009 року (Справа №2-2475/2009) в задоволенні позову ОСОБА_4, третя особа, яка не являє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_9, ОСОБА_2 про визнання недійсним п.2 рішення Івано-Франківської міської ради від 24.12.2008 року в частині затвердження п.4 протоколу узгоджувальної комісії міськвиконкому №85 від 15.08.2008 року щодо визначення площі (0,0085 га) наданої ОСОБА_4 та ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_2 та визнання за ОСОБА_4 права на приватизацію земельної ділянки площею 0,0131 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в АДРЕСА_2 - відмовлено.

Ухвалою Колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.01.2010 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_4, а рішення Івано-Франківського міського суду від 11.11.2009 року залишено без змін (а.с.41, 42).

Відповідно до вимог ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці бставини.

Вище згаданим рішенням суду встановлено наступне. Будинок АДРЕСА_2, в якому на даний час проживав позивач, був господарською будівлею, що належала до будинковолодіння, яке побудував та власником якого був батько ОСОБА_2 на відведеній для цього йому земельній ділянці в останнього дана господарська будівля була вилучена, взята на баланс міської ради, а згідно рішення міської ради від 08.10.1986 року закріплена за міським відділом освіти для використання як гуртожиток для малих сімей. Згідно ордеру в 1989 році це житло одержала ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_1, а в 2003 році приватизувала його.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 стала власником житла внаслідок приватизації, то вимоги щодо порушення принципу рівності щодо надання земельної ділянки в більшому розмірі ніж зазначено в оскаржуваному рішенні та визнання за нею і ОСОБА_1 права на приватизацію землі 0,0131 га не заслуговують на увагу, оскільки частки інших власників, будинок яких розміщений на загальній земельній ділянці вже розприділені із встановленням порядку користування земельною ділянкою рішенням суду від 25.12.1984 року, ще до одержання житла ОСОБА_4

Не заслуговують на увагу твердження позивача, що земельна ділянка по вул. Трачів може бути у спільній сумісній власності співвласників житлового будинку. В ухвалі апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.01.2010 року справа № 22-ц-54/2010р. зазначено, що будинок позивачки не є частиною одного домоволодіння в розумінні ст.120 ч.4 ЗК України (а.с.41,42).

Так,18.04.2010 року ОСОБА_2. звертається із заявою до міського голови про переачу їй безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0395 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибну ділянку)(а.с.38, 73).

Порядок безоплатної приватизації земельної ділянки передбачено ст. 118 Земельною кодексу України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим".

Та рішенням Івано-Франківської міської ради (15 сесія) від 20.10.2011 р.№453-15 п.20 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передано гр.ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0395 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 6).

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають прав власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно ст.ст.142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

На підставі вище зазначеного рішення Івано-Франківської міської ради 16.01.2012 року ОСОБА_2 було видано державний акт Серія НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,0395 га, яка розміщується в АДРЕСА_1(а.с.107).

Відповідно до статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Приписи ст.ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ст.12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Повноваження щодо розпорядження землями, які перебувають у комунальній власності, згідно Конституції України, Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішуються виключно сільськими, селищними, міськими радами на їх пленарних засіданнях.

Отже, рішення Івано-Франківської міської ради від 20.10.2011 року №435-15 "Про передачу у власність та надання в користування громадянам земельних ділянок та внесення змін до рішень" прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, ст.ст.6, 11, 71, 72, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, відділ Держземагенства у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування п.20 рішення 15 сесії Івано-Франківської міської ради від 20.10.2011 року № 453-15 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Пастернак І.А.