Справа № 577/4905/15-а
Суддя: Лебедько М. М.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/4905/15-а
Провадження № 2-а/577/113/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2015 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

судді Лебедько М.М.,

при секретарі Козаковій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Сумській області ОСОБА_2, Державної фінансової інспекції в Сумській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

25.09.2015р. постановою першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Сумській області ОСОБА_2 ОСОБА_1 притягнута до відповідальності за ч.1 ст. 164-2 КУпАП і оштрафована на 221 грн.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-2 КУпАП, оскільки, займаючи посаду головного бухгалтера Відокремленого підрозділі Конотопської дирекції залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця" за період з 01.04.2014 по 31.03.2015 року порушувала законодавство з фінансових питань в частині ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку.

Однак, 07.08.2015 вказані порушення були виявлені під час проведення ревізії фінасово-господарської діяльності посадовими особами Державної фінансової інспекції в Сумській області, які і склали протокол про адміністративне правопорушення.

Так, у рядку 2130 «Адміністративні витрати» форми № 2 «Звіт про фінансові результати» за 2014 рік завищені показники на 1 тис. грн. внаслідок зайвого нарахування та перерахування премії трьом начальникам станцій, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на загальну суму 818,28 грн, та відповідно зайвого перерахування єдиного соціального внеску в сумі 307,75 грн в той час, як до працівників були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді доган і на момент нарахування та виплати премії не зняті.

Завищені показники у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» на суму 7 тис. грн, а у рядку 2130 «Адміністративні витрати» на 2 тис. грн форми звітності № 2 «Звіт про фінансові результати» за 2014 рік, внаслідок зайвого нарахування премії за виконання важливого завдання та одноразового заохочення в 2014 року черговому по Конотопській дирекції ОСОБА_6 на загальну суму 5143,0 грн та відповідно зайвого перерахування соціального внеску - 1934,28 грн, а також внаслідок нарахування та виплати премії - 1228,40 грн начальнику станції Семенівка ОСОБА_7 зайво перераховано соціального внеску - 462,0 грн, в той час, як до вказаних працівників були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді доган, які на момент нарахування та виплати премії не зняті.

Крім того, завищені показники у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» на 20 тис. грн і рядку 2130 «Адміністративні витрати» на 9 тис. грн форми звітності № 2 «Звіт про фінансові результати» за 2014 рік та завищила показник у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» на суму 14 тис. грн, та у рядку 2130 «Адміністративні витрати» на 7 тис. грн форми звітності № 2 «Звіт про фінансові результати» за І квартал 2015 року, внаслідок зайвого нарахування і перерахування матеріальної допомоги на оздоровлення 22 працівникам Дирекції в сумі 36302,39 грн та відповідно зайвого перерахування 13653,32 грн єдиного соціального внеску і це незважаючи на те, що до вказаних працівників були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді доган, які на момент нарахування та виплати премії не зняті.

Внаслідок чого Відокремленому підрозділу Конотопська дирекція залізничних перевезень Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 59849,43 гривень.

Відповідно ч.7 ст. 8 та ч.8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ, із змінами, відповідальність за встановлене порушення несе головний бухгалтер ОСОБА_1

05.10.2015. ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом і просила постанову заступника начальника Державної фінансової інспекції в Сумській області скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164-2 КУпАП., посилаючись на те, що законодавство з фінансових питань при веденні бухгалтерського обліку не порушувала.

У судовому засіданні позивачка позовні підтримала.

Представник відповідача - Державної фінансової інспекції в Сумській області - головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу ОСОБА_8 та перший заступник цієї інспекції ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, хоча неодноразово належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду, клопотань про розгляд справи без їх участі не подали, тому відповідно до частини 4 ст. 128 КАС України суд вважає можливим здійснювати розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.(а.с.63,68-70,79,87,125)

Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, яких достатньо, дійшов висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Чинне законодавство (ч.1 ст. 164-2 КУпАП) передбачає відповідальність за приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, порушення правил ведення касових операцій, перешкоджання працівникам державної контрольно-ревізійної служби у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Відповідно до положень ст.71ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі надали докази щодо правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 164-2 КУпАП, а саме: позивачу - протокол про адміністративне правопорушення і постанову про накладення адміністративного стягнення, а суду - письмові заперечення. (а.с.13-15,71-72,80-81)

Згідно зі ст. 9 ч. 1 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) (далі Конвенція). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд бере до уваги, що п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов.

Отже, ст. 6 Конвенції легально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Стаття 13 Конвенції визначає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Суд також бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Порядок розгляду та вирішення справ адміністративним судом визначений КАС України.

Відповідно до вимог ч.І ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порущені її права, свободи або інтереси.

Позивач таким правом скористався оскільки за захистом своїх прав звернувся до суду.

Натомість суд не може погодитись з її доводами, що в її діях відсутній склад правопорушення щодо зайвого нарахування та перерахування премії начальникам станцій: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 за виконання важливого завдання та одноразового заохочення черговому по Конотопській дирекції ОСОБА_6, оскільки до вказаних працівників були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді доган, які на момент нарахування та виплати премії не зняті, а згідно пункту 2.6 посадової інструкції, затвердженої 210.2013 р. начальником відокремленого підрозділу Конотопської дирекції залізничних перевезень головний бухгалтер ОСОБА_1М контролює виконання працівниками бухгалтерії ДН-5 власно службових обов"язків.(а.с. 29)

Суд не приймає посилання позивача на те, що вказані вище працівники притягнуті до дисциплінарної відповідальності в березні, а премія виплачена у листопаді 2014 року, тобто поза межами місячного терміну з огляду на те, що відповідно до ч. 1 ст. 151 КЗпП України якщо протягом року з дня накладення дисциплiнарного стягнення працiвника не буде пiддано новому дисциплiнарному стягненню, то вiн вважається таким, що не мав дисциплiнарного стягнення, а згідно ч.3 цієї статті протягом строку дiї дисциплiнарного стягнення заходи заохочення до працiвника не застосовуються.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що вказаним вище працівникам дисциплінарні стягнення були зняті до закiнчення одного року.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що ОСОБА_1 обгрунтовано і в установленому законі порядку притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 164-2 КУпАП, оскільки в порушення вимог ч.7 ст. 8 та ч.8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 з послідуючими змінами і доповненнями та пункту 2.6 посадової інструкції, затвердженої 210.2013 р. начальником відокремленого підрозділу Конотопської дирекції залізничних перевезень головний бухгалтер ОСОБА_1М не здійснювала належного контролю за виконання працівниками бухгалтерії ДН-5 власно службових обов"язків щодо нарахування, перерахування премії начальникам станцій: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та за виконання важливого завдання одноразового заохочення черговому по Конотопській дирекції ОСОБА_6

Щоправда, посадовою особою при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в порушення вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП не було з"ясовано, чи є обставини, що пом"якшують відповідальність позивача (в даному випадку те, що раніше до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення не притягувалася), що і призвело до необґрунтованого накладення адміністративного стягнення у вигляді 221 грн. штрафу.

Згідно п.4 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед інших рішення про зміну заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення у вигляді максимального розміру штрафу підлягає зменшенню в межах санкції ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

У той самий час суд дійшов висновку, що не заслуговують на увагу доводи представника Державної фінансової інспекції в Сумській області - головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу ОСОБА_8, викладених в письмових запереченнях про те, що за І квартал 2015 року було необгрунтовано нарахування 22 працівникам Дирекції 36302,39 грн матеріальної допомоги на оздоровлення і відповідно зайво перерахувала 13653,32 грн єдиного соціального внеску, незважаючи на те, що до вказаних працівників були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді доган, які на момент нарахування та виплати премії не зняті, оскільки відповідно до п.3.8 розділу 3 колективного договору "Відокремленого підрозділу Конотопська дирекція залізничних перевезень" на 2001-2005роки та пролонгований на 2006-2015роки адміністрація гарантує: щорічно надавати працівникам дирекції залізничних перевезень матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірах не менше 50 % посадового окладу, місячної тарифної ставки (розрахованої на середньомісячну норму годин), чинних на момент надання допомоги.(а.с.102-119)

Відповідно до частин 2,3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

За таких підстав суд дійшов висновку, що надана матеріальна допомога на оздоровлення не є заходом заохочення.

Керуючись ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 97,151 КЗпП України, ст.ст. 2, 4, 6, 9, 11,17 19, 158-163 КАС України, ч.1 ст. 164-2, ст.ст.33, 280 287-289,п.4 ч.1 ст. 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Сумській області ОСОБА_2 від 25 вересня 2015року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП змінити, зменшити розмір штрафу до 140 ( сто сорока) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 20 листопада 2015 року.

Суддя: ОСОБА_9