Справа № 804/8809/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р. Справа № 804/8809/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивачаОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 1358,61грн., -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2015р. Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та просить стягнути з останнього податковий в сумі 1358,61 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку у позивача з 05.03.2008р. та має податковий борг у сумі 1358,61грн. з єдиного податку з фізичних осіб, що виник у звязку з несплатою відповідачем штрафних санкцій визначених у податковому повідомленні-рішенні № 000075404 від 08.12.2014р., яке було прийнято на підставі акту камеральної перевірки №149/04-04/НОМЕР_1 від 08.12.2014р. З метою погашення вказаного боргу відповідно до ст.59 Податкового кодексу України позивачем було направлено відповідачу податкову вимогу №23-25 від 02.02.2015р., яка отримана відповідачем та залишилася не сплаченою. У звязку з тим, що відповідачем не сплачено суму податкового боргу, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу згідно до ст.ст.20, 87 Податкового кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до положень ч.11 ст.35, ст.38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 27, 29, 41).

У відповідності до вимог ч. 11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адресу повістки надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності відповідача за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши представника позивача, який брав участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень - є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Тобто, позивач контролюючий орган державної податкової служби є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області як фізична особа-підприємець 04.03.2008р. за адресою: 52202, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Потапова, буд.154, знаходиться на обліку у Верхньодніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 04.03.2008р., ідентифікаційними і реєстраційними даними платника податків, довідкою про взяття на облік платника податків від 05.02.2015р. №45729/29-015, Спеціальними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.09.2015р. та станом на 30.09.2015р. (а.с.4-зворот, 6-зворот, 22-23, 42-43).

01.01.2012р. фізична особа-підприємець ОСОБА_4 подав до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заяву про застосування спрощеної системи оподаткування та обрано ставку єдиного податку у розмірі 5% до розміру мінімальної заробітної плати та ІІІ група платників єдиного податку з таких видів діяльності, як роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами, що підтверджується копією відповідної заяви від 19.01.2012 року. (а.с.9-10).

08.12.2014р. державною податковою інспекцією було проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за результатами якої складено акт №149/04-04/НОМЕР_1, за висновками якого встановлено наступні порушення відповідачем, а саме: неподання або несвоєчасне подання декларації платника єдиного податку за 2012 рік, І квартал 2013 року, ІІ квартали 2013 року, 2013 рік, І квартал 2014 року, ІІ квартали 2014 року, ІІІ квартали 2014 року. (а.с. 7-8).

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом 08.12.2014р. було прийнято податкове повідомлення рішення №000075404, в якому збільшено суму грошового зобовязання з єдиного податку з фізичних осіб на суму штрафу у розмірі 1360,00грн. (а.с. 8- зворот).

Вищевказане податкове повідомлення-рішення було вручено відповідачеві 13.12.2014р., що підтверджується копією поштового повідомлення, наявного у справі (а.с.8-зворот).

Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, з урахуванням дати вручення відповідачеві вказаного податкового повідомлення-рішення (13.12.2014р.), податковий борг за вказаним податковим повідомленням рішенням виник у відповідача з 25.12.2014р.

Відповідно до розрахунку суми позовних вимог податковий борг відповідача становить за вказаним податковим повідомленням-рішенням становить 1358,61грн. (а.с. 4).

Згідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.

Так, на виконання вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, з метою вжиття заходів щодо погашення податкового боргу Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» № 23-25 від 02.02.2015р. на суму 1358,61грн., яка отримана відповідачем 23.02.2015р. (згідно штемпеля пошти) у порядку передбаченому п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією відповідної податкової вимоги та копією конверту (а.с. 5).

Згідно з п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

У відповідності до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно п. 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України у разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний Суд України у інформаційному листі від 23.04.2012р. № 1044/11/13а.

Підпунктом 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Статтями 16, 36 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а за змістом ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в судове засідання не зявився, доказів погашення податкового боргу у встановлені законом строки в сумі 1358,61грн. суду не надав, а також і не надано суду доказів оспорення вищевказаного податкового повідомлення-рішення у встановленому законодавством порядку.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та факт порушення відповідачем вимог податкового законодавства доведений належними доказами, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 1358,61 грн. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (52202, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Потапова, буд.154; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету - податковий борг з єдиного податку у сумі 1358грн.61 коп. (одна тисяча триста пятдесят вісім гривень 61коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 26.10.2015р.

Суддя ОСОБА_1