Справа № 22-а-23599/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Київської області в складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Мережко М.В., Оношко Г.М.,

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області

адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення

Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2010 року по справі за позовом

ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі

Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання щодо проведення перерахунку

пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи

тим, що відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він, як інвалід 2 групи захворювання якого

пов'язане з Чорнобильською катастрофою, має право на державну пенсію, розмір якої не може

бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а також має право на додаткову пенсію за

шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем

державна пенсія та пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується йому в значно нижчому

розмірі. А тому позивач, посилаючись на статтю 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення

Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року, № 10-рп від 22 травня 2008 року

просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі

Київської області неправомірними, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату

основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2010 року позов

задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі

Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який не відповідає вимогам

ст. 50, 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи" - неправомірним. Зобовязано відповідача провести перерахунок пенсії

ОСОБА_1, відповідно до ч.4 ст. 54 та п.2 ч.І ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 13 липня 2010 року. В

решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в

якій просить змінити рішення Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2010 року,

задовольнивши його позовні вимоги в частині визнання дій управління Пенсійного фонду України в

Іванківському районі Київської області щодо призначення, нарахування та виплати належної йому

основної державної пенсії у розмірах, менших ніж передбачено ст. 49, 54 Закону України "Про статус і

соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - незаконними;

зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату його основної державної пенсії згідно ст. 54

Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи", розмір якої повинен бути не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за

шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2007 року по 1 січня 2009 року та 15 липня 2010 року і надалі, стягнути з відповідача належні йому виплати суми за відрахуванням вже виплачених коштів (по основній та додатковій пенсії).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія

суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління Пенсійного

фонду України в Іванківському районі Київської області, як потерпілий 1 категорії від наслідків

аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення (ас. 6) та є інвалідом 2-ї групи

внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС та отримує пенсію по

інвалідності згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 1 січня 2007року, що підтверджується матеріалами справи

(ас. 29).

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4

встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенси за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка

призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких

встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі

інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія

за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця

додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від

заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_1, оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримував пенсію та додаткову пенсію

значно нищу, ніж це передбачено ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернувся до суду

за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до

висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України

(ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над

підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від

З січня 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям

пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" , суперечить

вимогам ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч. 5

ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що

настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМ України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто, КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього

Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір

якої визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би

визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано

неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема

п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та 54 Закону

України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності,

повязаної з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

-

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року

N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з

того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента

України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України,

нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів

Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції

міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці

на відповідність ж Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав

застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює

ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність

судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не піддягають

застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні

права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг

встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина,

її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження

і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та

непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних

законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є

обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом

України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік

правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей

закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій,

передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином

змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Суд першої інстанції приходить до висновку про задоволення вимог починаючи з 13 липня 2010 року, оскільки позов подано 6 серпня 2010 року згідно реєстраційного штампу суду першої інстанції.

Тому, враховуючи Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року

та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 6 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

В іншій частині постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального

та процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування

постанови суду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 197,198,201,205,207 КАС України, колегія судців, -

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2010 року в частині

зобовязання управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області

здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 основної пенсії в розмірі

8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як особі, віднесеній

до 1 категорії, інваліду II групи в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 та

ч. 4 ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", з 13 липня 2010 року скасувати та прийняти в цій частині нову

постанову.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області

здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 основної пенсії в розмірі

8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі,

віднесеній до І категорії , інваліду II групи в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком

відповідно до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 6 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року

та з 22 травня 2008 року з урахуванням виплачених за цей період коштів.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого адміністративного/ суду України протягом двадцяти днів після

набрання законної.

Головуючий:

Судді: