Справа № 826/6342/14
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/51115/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України" до Ректора Мистецького інституту художнього моделювання та дизайну ім. Сальвадора Далі Фурси Оксани Олександрівни про визнання протиправними дій за касаційною скаргою Ректора Мистецького інституту художнього моделювання та дизайну ім. Сальвадора Далі Фурси Оксани Олександрівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнання протиправними дії Ректора Мистецького інституту художнього моделювання та дизайну ім. Сальвадора Далі Фурси Оксани Олександрівни щодо не надання відповіді на запит публічної інформації.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року.

Ректор Мистецького інституту художнього моделювання та дизайну ім. Сальвадора Далі Фурси Оксани Олександрівни не погодився з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в який просить їх скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

25.11.2013 р. Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України», направила ректору Мистецького інституту художнього моделювання та дизайну ім. Сальвадора Далі, - Фурсі О.О. запит № 893/4-13 від 25.11.2013 р. на отримання інформації з проханням надати публічну інформацію про вищий навчальний заклад (ВНЗ) - Мистецький інститут художнього моделювання та дизайну ім. Сальвадора Далі, яка становить суспільний інтерес, у вигляді належним чином засвідчених копій нижченаведених документів:

- Статуту ВНЗ;

- Свідоцтва про реєстрацію ВНЗ;

- Довідки про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками;

- Ліцензії ВНЗ та додатків до неї;

- Витягу ВНЗ із Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців;

- Правил прийому до ВНЗ у 2014 році;

- Положення про приймальну комісію ВНЗ;

- Наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ;

- Плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ.

Проте, відповідачем не було надано жодної відповіді на запит позивача щодо отримання публічної інформації, що становить суспільний інтерес.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачі, реалізуючи своє право доступу до інформації за інформаційним запитом та зверненням, мали право отримати достовірну, точну та повну інформацію або вмотивовану відмову, передбачену ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а натомість взагалі не отримали жодної відповіді на запитувану інформацію від ректора Мистецького інституту художнього моделювання та дизайну ім. Сальвадора Далі - Фурсою О.О.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Відносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про інформацію», Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» передбачено право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідачі є розпорядниками інформації щодо використання запитуваної позивачами інформації.

Відповідно до ст.14 зазначеного Закону на розпорядників публічної інформації покладені такі обов'язки: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно ст.5 цього ж Закону, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст.6 цього ж Закону має бути надана публічна інформація, окрім тієї, що належить до 1) конфіденційної інформації, 2) таємної інформації, 3) службової інформації. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту коли: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, зобов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

В силу ч. 2 ст. 22 вказаного Закону, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі, відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч. 3 ст. 22 вказаного Закону).

Аналізуючи зазначені вище норми чинного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем, не надана відповідь на запит позивача протягом п'яти робочих днів з дня отримання запиту № 893/4-13 від 25.11.2013 р. або направити отриманий запит за належністю, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Ректора Мистецького інституту художнього моделювання та дизайну ім. Сальвадора Далі Фурси Оксани Олександрівни залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В.Швець