Справа № 2а/1770/663/12
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року м. Київ К/9991/65435/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Бившевої Л.І.

Ланченко Л.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.04.2012

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012

у справі №2а/1770/663/2012

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС від 14.10.2011 № 000262/742.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.04.2012, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012, в задоволенні позову відмовлено.

ФОП ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права: ст. 13 Декрету Кабінету міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 № 13 92, п.п. 5.3.3 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР, ст.ст. 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для визначення позивачці за податковим повідомленням-рішенням від 14.10.2011 № 000262/742 грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 60476,21 грн. слугували висновки позапланової документальної перевірки за період з 13.05.2010 по 27.09.2011, викладені в акті від 04.10.2011 № 153//17 117, про порушення вимог ст. 13 Декрету Кабінету міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 № 13 92.

Визначаючи позивачці податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, податковий орган виходив з того, що позивачка, формуючи валовий дохід і валові витрати відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» та статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», як передбачено вказаним Декретом, неправомірно віднесла до витрат, пов'язаних з отриманням доходу, податок на додану вартість в сумі 595385 грн., включений до ціни імпортованих товарів (робіт, послуг).

При цьому реальний факт придбання позивачкою товарів з метою використання в межах господарської діяльності відповідачем не оспорюється.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 № 13-92 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 № 13-92 до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Отже, для цілей визначення оподатковуваного доходу фізичної особи від зайняття підприємницькою діяльністю законодавством передбачено, що до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закону № 334/94-ВР) валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з абз. 1 п.п. 5.3.3 п. 5.3 ст. 5 Закону № 334/94-ВР не включаються до складу валових витрат витрати на сплату податку на додану вартість, включеного до ціни товарів (робіт, послуг), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання.

Як достовірно встановлено судами попередніх інстанцій на підставі листа Рівненської митниці від 09.04.2012 № 01/55-06-2975, позивачкою ВМД від 12.07.2010 № 204000011/2010/004407, від 07.07.2010 № 204000011/2010/004296, від 07.07.2010 № 204000011/2010/004295, від 25.06.2010 № 204000011/2010/004015, від 25.06.2010 № 204000011/2010/004057, від 24.06.2010 № 204000011/2010/004033, від 11.06.2010 № 204000011/2010/003684, від 07.06.2010 № 204000011/2010/003568, від 04.06.2010 № 204000011/2010/003511, від 02.06.2010 № 204000011/2010/3419, від 02.06.2010 № 204000011/2010/003416 ввезено на митну територію України товар та сплачено податок на додану вартість в сумі 595385 грн. Позивачем задекларовано у складі валових витрат за операціями з придбання вказаних товарів податок на додану вартість в сумі 595385 грн., що входить до ціни товару.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо вчинення позивачем порушень п.п. 5.3.3 п. 5.3 ст. 5 Закону № 334/94-ВР та, відповідно, правомірності визначення позивачу грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за спірним податковим повідомленням-рішенням.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.04.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.І. Бившева

Л.В. Ланченко