Справа № 812/9357/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Київ К/800/9696/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до ОСОБА_4 про стягнення суми недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просило стягнути з відповідача на його користь 1732,80 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2014 року залишено без змін постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011.

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 зареєстрований відділом реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності у Сєвєродонецькому міськвиконкомі 17 грудня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи.

Згідно довідки, яка була надана Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 19.11.2013 №4265/02-16/1, ОСОБА_4 перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності 2 групи з 03 березня 2005 року.

В картці особового рахунку зазначено, що за відповідачем рахується недоїмка зі сплати страхових внесків у сумі 1732,80 грн., у зв'язку з чим позивачем 05 вересня 2013 року було сформовано вимогу № Ф-60 про сплату боргу в розмірі 1732 грн. 80 коп.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для нарахування зобов'язань по сплаті єдиного внеску, оскільки, відповідач є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності та не укладав договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування з позивачем.

Аналізуючи вказані обставини по справі та застосовуючи відповідні норми матеріального права, суд касаційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи?підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (частина четверта статті 4 вказаного Закону).

Таким чином, за змістом цієї норми фізичні особи?підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного внеску за себе, за умови, якщо такі особи є пенсіонерами по інвалідності.

Крім того, ст. 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено перелік платників, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску. Зокрема, згідно ч. 1 вказаної статті, до таких платників відносяться особи, зазначені у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, та/або від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;

Також, ч. 2 вказаної статті передбачено, що особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, але не менше одного року.

Отже, обов'язковою умовою добровільної участі особи у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування є належним чином укладений договір, порядок якого визначений ст. 10 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, ураховуючи закріплені Конституцією України гарантії громадян на соціальний захист, суд касаційної інстанції погоджується з тим, що особи, які отримують пенсію по інвалідності та не укладали договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, звільнені від сплати єдиного внеску.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2014 року, ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець