Справа № 2а/1270/7837/12
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/4704/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Моторного О.А.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луганської митниці Державної митної служби України

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.12.2012

у справі №2а/1270/7837/2012

за позовом Публічного акціонерного товариства «Рубіжанський картонно-тарний комбінат»

до Луганської митниці Державної митної служби України

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат») звернулось до суду з позовом до Луганської митниці Державної митної служби України (далі по тексту - відповідач, Луганська митниця ДПС України) про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.09.2012 №51.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12.11.2012 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.12.2012 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про задоволення позову.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем було проведено невиїзну документальну перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 23.07.2012 №0015/2012/702000000/.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем вимог товарної номенклатури Митного тарифу України, Правил 1, 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів при класифікації товару «Коричнева паперова стрічка «Преміум» 12201 В-1», оформленого за ВМД від 28.10.2011 №702180001/2011/006489, від 25.02.2010 №704020002/2010/000473, від 02.12.2010 №702180002/2010/001914.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 19.09.2012 №51, про визначення позивачу податкового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання в загальній сумі 24314,57 грн., з яких 16209,71 грн. - за основним платежем, 8104,86 грн. - за штрафними санкціями.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що висновок відповідача щодо невірної класифікації позивачем товару, який оформлений вищевказаними ВМД, ґрунтується на нормах Митного Кодексу України, Закону України «Про Митний тариф України» та Порядку ведення УКТЗЕД, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 №1863, а тому рішення відповідача є правомірним.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно ст. 86 Митного кодексу України митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митним органом митна декларація приймається, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додані всі необхідні документи.

У відповідності до п. 17 розділу 3 «Здійснення митних процедур» Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби України №314 від 20.04.2005, при митному контролі здійснюється перевірка правильності класифікації та кодування товарів (згідно з поданими документами).

Відповідно до преамбули Закону України «Про митний тариф України» від 05.04.2001 №2371-III, митний тариф України - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України. Товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

Частиною 2 ст. 312 Митного кодексу України визначено, що ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 313 Митного кодексу України (яка діяла до 01.06.2012) класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Таким чином, митний орган зобов'язаний перевірити правильність класифікацію товару, а відповідно і визначає суму мита, збору, податку на додану вартість до сплати.

Як вбачається з матеріалів справи, при ввезенні товарів на митну територію України, відповідач здійснив перевірку митної вартості товарів, що ввозилися, і прийняв без зауважень подані декларації.

Пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур (п. 35 ст. 1 Митного кодексу України).

У пункті 19 зазначеної статті Митного кодексу України міститься визначення терміна «митні процедури» - це операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Згідно зі ст. 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також необхідних для здійснення митного контролю і оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню.

Відповідно до ст. 78 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі цього Кодексу відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (ст. 69 Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України. Таких обставин у цій справі не встановлено і в судових рішеннях не наведено.

З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення митного оформлення та контролю за розмитненням товару у відповідача були відсутні будь-які зауваження щодо порушення позивачем законодавства України, а також і щодо невірного визначення коду товару. Проставлянням відбитка печатки у відповідній графі вантажних митних декларацій, відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених ВМД, що є завершальною стадією митного оформлення.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили його на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема з посиланням на результати камеральної перевірки та на положення ст. 54 Податкового кодексу України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луганської митниці Державної митної служби України відхилити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.12.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)О.А. Моторний
(підпис)М.О. Федоров