Справа № 872/2521/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 рокусправа № 804/17009/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі 804/17009/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська

до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод»

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» заборгованість з витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, пенсіонеру ОСОБА_1 у розмірі 306,84 грн. за період з 01.09.2014 року по 25.09.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову та ухвалити новее рішення, задовольнивши позовні вимоги. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення витрат з ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», оскільки останній не є науковою установою. Проте, документи на підтвердження наукового стажу пенсіонеру ОСОБА_1 для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» були видані відповідачем, який є правонаступником Орендного підприємства «Дніпропетровський трубопрокатний завод ім. Леніна», утворений на основі державної власності, на якому велась наукова діяльність.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржену постанову та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» не є науковою установою у розумінні Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», тому не зобов'язаний фінансувати різницю між пенсією, призначеною відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

На думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, пунктом 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Відповідно до частини дев'ятої статті 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» ( в редакції Закону України № 1556- УІІ від 01.07.2014 року) різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Отже, законодавцем покладений обов'язок на фінансування різниці пенсії, призначеної для наукового працівника, на: 1) державні бюджетні наукові установи, організації та вищі навчальні заклади; 2) інші державні підприємства, установи, організації та вищі навчальні заклади.

На виконання наведеної норми зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 372 від 24.03.2004 року, якою затвердив Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи. Згідно з пунктом 4 Порядку у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу ІІІ-ІV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Закон України "Про наукову і науково-технічну діяльність" набрав чинності 24.03.1992 року.

Згідно пункту 1.1. Статуту ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», підприємство створено відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.1993 року і наказу Фонду державного майна України від 09.11.1993 року №48-АТ шляхом перетворення Орендного підприємства «Дніпропетровський трубопрокатний завод ім. Леніна» у відкрите акціонерне товариство.

Відповідно до пункту 5 Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.1992 року № 686, з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви державного підприємства приймаються товариством. Товариство є правонаступником прав і обов'язків підприємства, що приватизується.

Отже, у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 червня 2012 року у справі № 21-78а12 і врахована колегією суддів відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, до Управління Пенсійного фонду у Ленінському районі м. Дніпропетровська надійшло повідомлення від Управління Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на 2014 рік ( з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року). Згідно цього повідомлення ОСОБА_1 має стаж наукової роботи 27 років 10 місяців, пенсія йому призначена відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у розмірі 3001,91 грн. Розмір пенсії, який обчислений і виплачується відповідно до інших законодавчих актів, складає 2388,23 грн., різниця між вказаними сумами складає 613,68 грн., частка різниці у розмірі пенсії, що фінансується за рахунок ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» складає 50 % - 306,84 грн. (а.с.7). Зазначена сума і була пред'явлена позивачем до відшкодування, проте у добровільному порядку кошти від ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» не були перераховані.

Суд першої інстанції, погодившись із доводами відповідача, вказав на те, що останній не є науковою установою, тому не зобов'язаний за законом сплачувати різницю між сумою пенсії, призначеної згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Колегією суддів на виконання приписів статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України витребувані та досліджені документи пенсійної справи ОСОБА_1 Так, згідно довідки № 62/юр-381 від 14.10.2005 року, виданої ВАТ «Дніпропетровський трубний завод», останнє є правонаступником Дніпропетровського ордена Леніна трубопрокатного заводу, на якому ОСОБА_1 працював в Центральній лабораторії автоматизації та механізації з 14.08.1958 р. по 01.04.1962 р., з 06.05.1963 р. по 24.02.1964 р., з 05.01.1965 р. по 03.05.1989 р. за спеціальностями, які відповідають спеціальностям галузі науки, в якій йому був присуджений науковий ступінь; під час роботи ОСОБА_1 займався науковою діяльністю. З 03.05.1989 року по 30.10.1992 року ОСОБА_1 працював у НПО «ВНИТИ» у дослідно-конструкторському технологічному бюро, створеному на базі Центральної лабораторії автоматизації та механізації Дніпропетровського ордена Леніна трубопрокатного заводу. У листопаді 1992 року дослідно-конструкторське технологічне бюро було ліквідовано; правонаступником є Дніпропетровський трубопрокатний завод ім. В.І. Леніна (довідки Д/1117 від 02.09.2004 року, ОУП/235 від 23.02.2005 року, видані Державним науково-дослідним та конструкторсько-технологічним інститутом трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади», копія наказу № 8 від 30.04.1992 року про ліквідацію науково-промислового об'єднання НПО «ВНИТИ»).

Зазначені письмові докази спростовують доводи відповідача та не звільняють його від обов`язку фінансування різниці у розмірі між виплаченою науковою пенсією та іншими пенсіями, призначеними згідно з чинним законодавством.

Пунктом 8 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року N 372, встановлено, що у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму у встановлені строки відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення або оскарження станом на день розгляду справи не надано, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 16 грудня 2014 року у справі 804/17009/14 - скасувати.

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська заборгованість у сумі 306,84 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко