Справа № 6612/12/2070
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2012-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 липня 2012 р. Справа № 2-а-6612/12/2070

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної митниці Харківського прикордонного загону державної прикордонної служби України в особі першого заступника начальника Харківського прикордонного загону - начальника штабу підполковника ОСОБА_2 за участю третьої особи - Голови Харківської обласної державної адміністрації - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: визнати незаконним присвоєння та використання класифікації "місцевий" для "міждержавного" пункту пропуску через державний кордон України "Олександрівка - Безімено" Харківською обласною митницею та Харківським прикордонним загоном; зобов'язати Харківську обласну митницю та Харківський прикордонний загін до 5 червня 2012 року, в установленому порядку організувати та здійснити у подальшому прикордонний та митний контроль у відповідності до його класифікації; зобов'язати Харківську обласну митницю та Харківський прикордонний загін до організації та здійснення прикордонного та митного контролю осіб у відповідності до його класифікації "міжнародний" у пункті пропуску "Олександрівка - Безімено" , утриматись від пропуску осіб, товарів, у даному пункті пропуску; відкрити в даному напрямку "місцевий" пункт пропуску "Тімофеевка-Безімено".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.01.2012 року його було затримано прикордонним нарядом за наявність предметів, що перевищують норму провозу через "місцевий" пункт пропуску, в подальшому переданий наряду митної служби, яким складено протокол про порушення митних правил в "місцевому" пункті пропуску "Олександрівка" за ч. 1 ст. 351 Митного кодексу України.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, позивач надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями на адресу, що внесена до відповідного державного реєстру. На адресу суду повернулося поштове відправлення у зв'язку з неможливістю вручення. У відповідності до ст. 35 КАС України відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Третя особа - Голова Харківської обласної державної адміністрації - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КАС України розгляд і вирішення адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України зазначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає, що адміністративна справа повинна бути розглянута в порядку письмового провадження, а не прибуття в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та третьої особи не є перешкодою для розгляду адміністративної справи.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2012 року Державною митною службою України складено протокол № 067/80700/12 у відношенні ОСОБА_1 та встановлено в його діях ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 351 Митного кодексу України, а саме: наявність предметів, що перевищують норму провозу через "місцевий" пункт пропуску "Олександрівка", копія якого отримана ОСОБА_1 23.01.2012 року.

ОСОБА_1Ю, одразу ж внесено до протоколу заперечення щодо порушення ним митних правил.

Зазначений протокол разом із поданням направлено до Київськоого районного суду м. Харкова для розгляду по суті.

Постановою Київського району м. Харкова від 23.02.2012 року ОСОБА_1 визнано не винним в порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 351 Митного кодексу України, провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного проавопорушення.

Постановою судді апеляційного суду Харківської області від 18.04.212 року протест прокурора м. Харкова про скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2012 року та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 Митного кодексу України та накласти на нього штраф в розмірі 100 % вартості цих товарів, посилаючись на Постанову Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 року, - залишено без задоволення. Постанову Київського районного суду від 23.02.2012 року про притягнення ОСОБА_1Ю, до адміністративної відповідальності за ст. 351 Митного кодексу України залишено без змін.

Суду надано наступні документи: копію протоколу між Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Державною митною службою України і Федеральною службою безпеки Російської Федерації, Федеральною митною службою Російської Федерації про режим роботи пунктів пропуску через державний кордон між Україною і Російською Федерацію від 25.04.2008 року, який набрав чинності для України 25.05.2008 року; копію витягу з Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про порядок перетинання українсько-російського державного кордону жителями прикордонних регіонів України та Російської Федерації від 18.10.2011 року, ратифікованої Україною 22.02.2012 року, яка набрала чинності для України 29.03.2012 року; копію наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 14.12.2011 року за № 982 "Про оголошення Переліку діючих пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю"; копію Постанови Кабінету Міністрів України № 435 від 21.05.2012 року "Про затвердження переліку пунктів пропуску через державний кордон, в яких здійснюється переміщення товарів через митний кордон України".

Із зазначених документів вбачається, що пункт пропуску "Олександрівка - Безiменно" на українсько- росiйському кордонi (розташований на державному кордонi України в Золочiвському районi Харкiвської областi) за категорiєю міждержавного був передбачений ст. 2 Угоди вiд 08.02.1995 мiж Урядом України i Урядом Росiйської Федерації про пункти пропуску через державний кордон мiж Україною i Росiйською Федерацiєю. З сiчня 1996 року по сiчень 1998 року пункт пропуску "Олександрiвка-Безiменно" функцiонував як мiждержавний. Географічно пункт пропуску був розташований та облаштований на відстані 800 м (у напрямі на територію України) від місця його розташування на час розгляду справи. В пунктi пропуску були розміщенi прикордонники, митники, фiтосантари, банкiвська установа. Митний контроль з боку України здiйснювався митним постом "Золочів" Магiстральної митницi. При цьому з боку Російської Федерації в пунктi пропуску прикордонно-митний контроль не здійснювався через необлаштованість пункту пропуску.

Припинення функцiонування пункту пропуску "Олександрiвка-Безіменно", як мiждержавного відбулось у сiчнi 1998 року через відсутність прикордонно-митного контролю з боку Російської Федерації.

Відповідно до положень ст. 6 зазначеної угоди встановлено, що режим роботи пунктiв пропуску, зазначених у ст. ст. 1, 2 угоди, визначається на основi взаємної домовленостi мiж прикордонними i митними вiдомствами України та Російської Федерації.

Статтею 7 Угоди встановлено, що вiдкриття руху через пункти пропуску здійснюється прикордонними і митними відомствами України та Російської Федерації після завершення облаштування пунктів пропуску та створення необхідної інфраструктури.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Державною митною службою та Федеральною службою безпеки Російської Федерації, Федеральною митною службою Російської федерації прийнято протокол про режим роботи пунктів пропуску через державний кордон між Україною та Російською Федерацією, з якого вбачається, що пункт пропуску "Олександрівка-Безіменно" не увійшов до переліку пунктів пропуску, через якi здiйснюється пропуск через державний кордон між Україною i Росiйською Федерацією осіб, транспортних засобiв i вантажів України i Росiйської Федерації.

При цьому, п. 4 зазначеного протоколу встановлено, що, режим роботи решти пунктів пропуску, якi визначенi Угодою між Україною та Росiйською Федерацію "Про пункти пропуску через державний кордон мiж Україною та Росiйською Федерацією" від 8.02.1995 року, буде визначений окремим протоколом після їх облаштування і створення необхідної інфраструктури.

Проте, необхiдною умовою для його функцiонування за зазначеною категорiєю "мiждержавного" Протоколом визначене завдання облаштування пункту пропуску, створення необхідної інфраструктури, та прийняття окремого протоколу між Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Державною митною службою України та Федеральною службою безпеки Російської Федерації, Федеральною митною службою Російської федерації.

На виконання зазначеного пункту Протоколу Харківським прикордонним загоном направлено до Головного управління юстиції у Харківській області наказ № 991 від 01.10.2011 року "Про затвердження Технологічної схеми пропуску осіб та транспортних засобів через кордон у пункті пропуску "Олександрівка", який 09.12.2011 року повернуто для доопрацювання".

Під час розгляду справи сторонами будь-яких документів, що підтверджують зміну класифікації пункту пропуску "Олександрівка" по категорії з "міждержавного" на "місцевий" не надано.

Згiдно з наказу Адмiнiстрацiї Державної прикордонної служби від 14.12.2011 року № 982 "Про оголошення Перелiку пункту пропуску та пунктiв контролю через державний кордон" пункт пропуску "Олександрiвк-Безiменно»внесено до перелiку пунктiв пропуску на державному кордонi (запис № 126) за такими характеристиками: 1) вид сполучення автомобiльний, пішохiдний; 2) категорiя, режим роботи -- мiждержавний (після облаштування), місцевий, цілодобовий; 3) характер перевезень - вантажний (не здiйснюється), пасажирський; 4) визначено мiжнародними угодами - Угода вiд 08.02.1995 року; 5) вiдкрито рiшенням КМУ; 6) примiтка на лінії кордону, за тимчасовою часовою схемою.

Що стосується вимог позивача щодо вiдкриття мiсцевого пункту пропуску "Тимофiївка-Безіменно", суд зазначає, що відповідно до п. 9 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 р. N 751 , відкриття, закриття (тимчасове закриття) пунктів пропуску та пунктів контролю здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Крім того, згідно п. 10 зазначеного Положення, обов'язковою умовою для прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про відкриття пунктів пропуску для автомобільного, залізничного, пішохідного, поромного (в окремих випадках) і річкового (в окремих випадках) сполучення є укладення міжнародного договору України з відповідною суміжною державою.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо відкриття "місцевого" пункту пропуску "Тімофеевка-Безімено", суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позивачем належним чином не обґрунтовано та не доведено обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати суд розподіляє в порядку ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 41, ст. ст. 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської обласної митниці Харківського прикордонного загону державної прикордонної служби України в особі першого заступника начальника Харківського прикордонного загону - начальника штабу підполковника ОСОБА_2 за участю третьої особи - Голови Харківської обласної державної адміністрації - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.О.Супрун