Справа № 2-а-2/11
Суддя: Муругов В. В.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2011 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Муругова В.В,

при секретарі Змієвській О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Баштанка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Кіровоградської роти ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області сержанта міліції ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови інспектора Кіровоградської роти ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області сержанта міліції ОСОБА_2 по накладенню на нього адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП.

Посилаючись на неправомірність дій працівника ДПС щодо доведення доказами наявності в його діях складу адміністративного правопорушення та щодо дослідження усіх істотних обставин справи, позивач просив скасувати постанову серії ВА №228997 від 11.11.2010 року. Позивач при цьому заперечив вчинення з його боку правопорушення 11.11.2010 року та вказав на незаконність складення інспектором постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки інспектор не долучив до постанови доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення та не дослідив всіх суттєвих обставин справи, а позивач вказав, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього він помилково надав іншу товарно-транспортну накладну на вантаж, в якій була зазначена загальна маса вантажу 16370 кг, при максимально допустимій вантажопідйомності керованого ним транспортного засобу 14000 кг. Насправді ж він перевозив вантаж загальною масою 14230 кг, відповідно до наявної товарно-транспортної накладної на вантаж. Крім того, позивач зазначив, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядалася без його участі й він не був попереджений про дату, час та місце розгляду вказаної справи й копія постанови ВА №228997 від 11.11.2010 року йому не вручалася. Про наявність вказаної постанови він дізнався лише 30.11.2010 року при отриманні поштою копії постанови про притягнення його адміністративної відповідальності.

Від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про день, час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином (за місцем роботи УДАІ УМВС України в Кіровоградській області). Від відповідача не надійшло заперечень на позов.

Відповідач - УДАІ в Кіровоградській області не забезпечив явку свого представника до суду. Про день, час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надійшло заперечень на позов.

З огляду на те, що відповідачі субєкти владних повноважень, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули у засідання без поважних причин, не повідомивши про причини неприбуття - суд ухвалив про розгляд справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення серії ВА1 №100903 від 11.11.2010 року; постанову серії ВА №228997 по справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП; товарно-транспортну накладну №017591), суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує адміністративний позов. Це означає, що ч.2 ст. 71 КАС України встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Крім того, ч.4 ст. 71 КАС України зобовязує субєкта владних повноважень надати всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій субєкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його права, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 2010 року позивач був зупинений відповідачем інспектором ДПС, який відносно позивача склав протокол про адміністративне правопорушення, за порушення позивачем ПДР. Після цього інспектор виніс відносно позивача постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП. В тексті постанови інспектор вказав, що ОСОБА_3 11.11.2010 року о 16.45 год. на 718 км автодороги Стрий-Знамянка, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 5320 (н.з. 05520НК) з причепом ГКБ 8328 (н.з. ВЕ0730ХТ) перевозив згідно товарно-транспортної накладної № 0 тон (пшениці), маса вантажу перевищує технічні характеристики транспортного засобу.

У звязку з вказаним інспектор призначив позивачу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

При цьому, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та в позовній заяві позивач вказав, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього він помилково надав іншу товарно-транспортну накладну на вантаж, в якій була зазначена загальна маса вантажу 16370 кг, при максимально допустимій вантажопідйомності керованого ним транспортного засобу 14000 кг. Насправді ж він перевозив вантаж загальною масою 14230 кг, відповідно до наявної товарно-транспортної накладної на вантаж. Крім того, позивач зазначив, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядалася без його участі й він не був попереджений про дату, час та місце розгляду вказаної справи, йому не було розяснено його прав, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. копія постанови ВА №228997 від 11.11.2010 року йому не вручалася.

Натомість відповідачами на спростування вказаних пояснень, не зважаючи на відповідну вимогу суду, не було надано жодних достатніх, належних та допустимих доказів, крім того, інспектором при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не було в присутності понятих проведено зважування транспортного засобу, щоб переконатись в дійсній наявності правопорушення та виключити можливість помилки в даних, що містяться в накладній, не було зібрано інші належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем правил дорожнього руху та невідповідність його пояснень дійсним обставинам справи.

Тобто, на підтвердження дійсної наявності фактів, викладених в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачами на розгляд суду не було надано жодних доказів.

Повідомлення позивача про те, що ним на огляд інспектора була помилково надана інша товарно-транспортна накладна, - відповідачами жодним чином не спростовано та інспектор при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив таку ймовірність та не провів належним чином зважування транспортного засобу.

Сам по собі огляд товарно-транспортної накладної без зважування транспортного засобу не є достатнім та достовірним доказом, оскільки така фізична характеристика, як вага транспорту на певному відрізку його шляху, обєктивно може бути встановлена тільки вимірюванням. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» вимірюванням є відображення фізичних величин їх значеннями за допомогою експерименту та обчислень із застосуванням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки згідно зі ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідачів, які в даному випадку не надали до суду допустимих достатніх фактичних даних (протоколи зважування та інш.) на підтвердження правомірності винесення постанови, яка оскаржується фізичною особою, посилання в постанові на певну товарно-транспортну накладну без перевірки дійсної обєктивної ваги транспортного засобу на конкретному відрізку шляху, - не є достатньою підставою для притягнення водія до адмінвідповідальності і доказом вини позивача, оскільки цей висновок не підтверджується сукупністю достатніх та допустимих доказів, а навпаки спростовується поясненнями позивача, а отже, не відповідає вимозі їхньої достатності, що свідчить про недоведеність складу адміністративного правопорушення, інкримінованого позивачеві.

Вказане відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 70-73, 86, 159-161, 163, 167 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №228997 від 11.11.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП закрити.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: