Справа № 192/422/15-а
Суддя: Омелюх В. М.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/422/15-а
Провадження № 2-а/192/25/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2015 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Карпенко Юлії Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання дій і бездіяльності протиправними та скасування постанови про накладення штрафу, в тому числі: 1) про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Карпенко Ю.С., яке виразилось у порушені права недоторканості житла ОСОБА_1 при складанні Акту державного виконавця від 02 березня 2015 року у виконавчому провадженні №46112522 - протиправними та такими, що суперечать вимогам Конституції та законом України; 2) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Карпенко Ю.С. від 02.03.2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 170 гривень у виконавчому провадженні №46112522; 3) про визнання протиправними дій начальника відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Таран Ірини Олександрівни, які виразились в самостійному встановленню порядку і заходів виконання судового рішення у виконавчому провадженні №46112522, що не визначені судовим рішенням та не прийняття заходів до поновлення прав і свобод ОСОБА_1

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року позовні вимоги в частині: 1) про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Карпенко Ю.С., яке виразилось у порушені права недоторканості житла ОСОБА_1 при складанні Акту державного виконавця від 02 березня 2015 року у виконавчому провадженні №46112522 - протиправними та такими, що суперечать вимогам Конституції та законом України; 3) про визнання протиправними дій начальника відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Таран Ірини Олександрівни, які виразились в самостійному встановленню порядку і заходів виконання судового рішення у виконавчому провадженні №46112522, що не визначені судовим рішенням, залишити без розгляду у зв'язку з подачею представником позивача заяви про їх відкликання.

На обґрунтування позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Карпенко Ю.С. про накладення штрафу зазначив, що 14 березня 2015 року на його адресу з відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області надійшов рекомендований лист з постановою про накладення на нього штрафу за невиконання вимог державного виконавця Карпенко Ю.С. від 02.03.2015 року по виконавчому провадженню № 46112512.

Дане виконавче провадження було відкрито згідно винесеної 13.01.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Солонянського РУЮ Карпенко Ю.С. постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено: «Зобов'язати ОСОБА_1 для приведення у відповідність з державними будівельними нормами та правилами здійснити переобладнання самочинно збудованої будівлі АДРЕСА_1, без її знесення, за рахунок підвищення ступеню вогнестійкості будівлі №16 (з ІІІ до І чи ІІ ступеню) шляхом реконструкції даху, замінивши всі конструкції з горючих матеріалів на конструкції виконані згідно таблиці Д.1 додаток ДБН.1.1.7.-202 з негорючих матеріалів та шляхом реконструкції стіни будівлі за рахунок збільшення її товщини до 510 мм. (з переділом вогнестійкості 2, 5 години) та висотою до 10 метрів».

Оскільки з описової частини постанови неможливо було зрозуміти, яку з чотирьох стін будівлі №16 (зовнішні, внутрішні, тощо) необхідно реконструювати та з яких матеріалів збільшити її товщину до 510 мм, щоб її переділ вогнестійкості був 2,5 години; яку з чотирьох стін будівлі необхідно добудувати, щоб її висота становила 10 метрів (рівень триповерхового будинку), та з яких матеріалів, щоб не було руйнування фундаменту та її самовільного падіння; яким чином підвищити ступінь вогнестійкості будівлі з ІІІ до І чи ІІ; які з конструкцій даху необхідно замінити та на які; які з негорючих матеріалів таблиці Д.1 додатку до ДБН.1.1.7.-202 необхідно встановити на дах з перепадом висоти з 10 метрів на 3, 5 метра, щоб конструкція не впала і мала ступінь вогнестійкості І чи ІІ; то він як сторона боржника 02 лютого 2015 року звернувся до державного виконавця з письмовим проханням роз'яснити у який спосіб і які конкретні будівельні дії повинен вчинити, щоб виконати вимоги, зазначені в постанові про відкритя виконавчого провадження від 13.01.2015 року, але відповіді на звернення вони не отримали.

В послідуючому, хоча виконавче провадження знаходилось на виконанні у державного виконавця Карпенко Ю.С., 14 лютого 2015 року на його адресу надійшла вимога - зобов'язання начальника відділу ДВС Солонянського РУЮ Таран І.О, в якій було встановлено строк добровільного виконання судового рішення до 27.02.2015 року та в якій також не містилося роз'яснень щодо порядку виконання судового рішення, а оскільки вимогу від 11.02.2015 року виконати було неможливо, так як вказаних в ній Державних будівельних норм (ДБН.1.1.7-202) не існує в законодавстві України та не видавалося Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, то він повторно звернувся з письмовим клопотанням на ім'я начальника відділу ДВС роз'яснити стороні боржника в який спосіб та які конкретні будівельні дії повинен вчинити ОСОБА_4, щоб виконати вимоги, зазначені в постанові про відкритя виконавчого провадження № 46112522 та в вимозі - зобов'язанні начальника відділу Таран І.О. від 11.02.2015 року за № 472/03-41.

14 березня 2015 року з відділу ДВС Солонянського РУЮ Дніпропетровської області надійшла рекомендованим листом постанова від 02.03.2015 року про накладення на нього - ОСОБА_1 штрафу за невиконання вимог державного виконавця Карпенко Ю.С. по виконавчому провадженню №46112512, а 19 березня 2015 року надійшла інформація начальника відділу ДВС Солонянського РУЮ Таран І.О. від 06.03.2015 року, в якій було зазначено, що станом на 02.03.2015 року рішення Солонянського районного суду боржником не виконано, про що складено відповідний Акт та винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1, який разом з постановою направлено на його адресу для відома та виконання, але який на його адресу та адресу його представника так і не надходив.

В цьому ж листі, знаходилася відповідь начальника відділу ДВС Солонянського РУЮ Таран І.О. від 02 березня 2015 року на клопотання його як боржника від 02.02.2015 року, згідно якої начальник ВДВС Таран О.І. самостійно почала встановлювати порядок і заходи виконання судового рішення, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає, що постанова державного виконавця ВДВС Солонянського РУЮ Дніпропетровської області Карпенко Ю.С. щодо накладення на нього штрафу за невиконання вимог державного виконавця підлягає скасуванню, а дії державного виконавця щодо видання даної постанови підлягають визнанню протиправними, оскільки як підставу для накладення штрафу в розмірі 170 гривень на ОСОБА_1 державний виконавець з посиланням на вимоги ст. 11, ст.89 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначила, що боржник без поважних причин не виконав вимогу державного виконавця в строк до 27.02.2015 року, тобто відповідальність наступає лише за умисні дії, в той час як він двічі звертався до державного виконавця по питанню роз'яснення виконання постанови державного виконавця, які фактично залишились без розгляду та вирішення, при цьому не було враховано, що судове рішення без роз'яснення боржнику порядку його виконання виконане бути не може, так як в ньому не зазначено способу і конкретних дій, які повинен вчинити ОСОБА_1 для виконання судового рішення, що взагалі унеможливлює його реального виконання та вказує на неможливість його виконання з поважних причин.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.16,70), подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги в частині про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Карпенко Ю.С. від 02.03.2015 року про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу підтримав та прохав їх задовольнити (а.с.209).

Позивач ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі через свого представника (а.с.70,71,76), в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу за участю його представника, який має згідно нотаріально посвідченою за реєстровим №1-1172 довіреності від 16 квітня 2015 року (а.с.16) всі повноваження сторони у справі.

Відповідачі - державний виконавець відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Карпенко Ю.С., Таран І.О., які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.72,75,76), в судове засідання не з'явились, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.77).

В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.1 ст. 41 КАС України ухвалив розгляд справи здійснювати за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст.18 КАС України справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Пунктом 5 частини 1 ст.18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених п.1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до п.6 та ч.2 п.9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» з послідуючими змінами передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні. При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень. Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1- 4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Згідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами, а згідно ст.19 цього Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення суду.

Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця Карпенко Ю.С. відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції від 13 січня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 46112512 (а.с.17,83-84), за результатами розгляду заяви про примусове виконання виданого Солонянським районним судом 06.11.2014 року виконавчого листа №0438/1742/2012, в резолютивній частині якої зазначено: «зобов'язати ОСОБА_1 для приведення у відповідність з державними будівельними нормами та правилами здійснити переобладнання самочинно збудованої будівлі АДРЕСА_1, без її знесення, за рахунок підвищення ступеню вогнестійкості будівлі №16 (з ІІІ до І чи ІІ ступеню) шляхом реконструкції даху, замінивши всі конструкції з горючих матеріалів на конструкції виконані згідно таблиці Д.1 додаток ДБН.1.1.7.-202 з негорючих матеріалів та шляхом реконструкції стіни будівлі за рахунок збільшення її товщини до 510 мм (з переділом вогнестійкості 2, 5 години) та висотою до 10 м. та зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. Дану постанову державного виконавця було отримано боржником ОСОБА_1 29 січня 2015 року (а.с.96).

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення.

Як вбачається з дослідженої в судовому засідання наданої відділом державної виконавчої служби Солонянського РУЮ копії виконавчого провадження №46112522 (а.с.79-209) в ньому відсутня копія виданого Солонянським районним судом 06.11.2014 року виконавчого листа №0438/1742/2012, зазначення наявності якого у виконавчому провадженні відсутнє і в переліку опису матеріалів виконавчого провадження (а.с.78-81), тому суд не має можливості перевірити відповідність резолютивної частини судового рішення у виконавчому документі, яке підлягало виконанню у даному виконавчому провадженні, описовій частині постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від №46112512 (а.с.17,83-84).

В судовому засіданні встановлено, що постанова державного виконавця Карпенко Ю.С. відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції від 13 січня 2015 року, якою було відкрито виконавче провадження № 46112512 (а.с.17,83-84), не містить визначення конкретного терміну, встановленого для добровільного виконання виконавчого документа, який видано на виконання судового рішення Солонянського районного суду, як не зазначено і спосіб його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання та інше.

Представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 02 лютого 2015 року звернувся до державного виконавця з письмовим клопотанням роз'яснити у який спосіб і які конкретні будівельні дії повинен вчинити ОСОБА_1, щоб виконати вимоги, зазначені в постанові про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2015 року (а.с.18-20,85-88).

В послідуючому, хоча виконавче провадження знаходилось на виконанні у державного виконавця Карпенко Ю.С., 14 лютого 2015 року на адресу ОСОБА_1 надійшла вимога - зобов'язання начальника відділу ДВС Солонянського РУЮ Таран І.О. від 11 лютого 2015 року, в якій було встановлено строк добровільного виконання судового рішення до 27.02.2015 року та попереджено про відповідальність за невиконання як вимог державного виконавця, та і судового рішення (а.с.21,98), але яка також не містила роз'яснень боржникові на звернення його представника від 02 лютого 2015 року щодо порядку виконання судового рішення, який 17 лютого 2015 року повторно звернувся з письмовим клопотанням на ім'я начальника відділу ДВС роз'яснити стороні боржника в який спосіб та які конкретні будівельні дії повинен вчинити ОСОБА_4, щоб виконати вимоги, зазначені в постанові про відкритя виконавчого провадження № 46112522 та в вимозі - зобов'язанні начальника відділу Таран І.О. від 11.02.2015 року за № 472/03-41 (а.с.22-24,99-102).

14 березня 2015 року боржнику ОСОБА_1 з відділу ДВС Солонянського РУЮ Дніпропетровської області надійшла рекомендованим листом постанова державного виконавця Карпенко Ю.С. відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції від 02.03.2015 року про накладення на нього - ОСОБА_1 штрафу за невиконання вимог державного виконавця Карпенко Ю.С. по виконавчому провадженню №46112512, а 19 березня 2015 року надійшла інформація начальника відділу ДВС Солонянського РУЮ Таран І.О. від 06.03.2015 року, в якій було зазначено, що станом на 02.03.2015 року рішення Солонянського районного суду боржником не виконано, про що складено відповідний Акт та винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1, який разом з постановою направлено на його адресу для відома та виконання (а.с.25-28,97-120).

В цьому ж листі, знаходилася відповідь начальника відділу ДВС Солонянського РУЮ Таран І.О. від 02 березня 2015 року на клопотання його як боржника від 02.02.2015 року (а.с.27,97).

Відповідно до ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання».

Згідно постанови державного виконавця Карпенко Ю.С. відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції від 02.03.2015 року по виконавчому провадженню №46112522 (а.с.106) зазначено, що боржником ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду не виконано, тому керуючись ст.ст.11,89 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановила: за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, що зобов'язує боржника виконати певні дії, накласти на боржника - фізичну особу ОСОБА_1 штраф за невиконання вимог державного виконавця.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.11 та ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Судом встановлено, що державний виконавець своїм правом на звернення до суду не скористався, із заявою про роз'яснення рішення до суду не звертатися, як своєчасно не надав і роз'яснень боржнику ОСОБА_1 на його неодноразові звернення щодо порядку та способу виконання постанови державного виконавця Карпенко Ю.С. відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження №46112512 від 13 січня 2015 року, при цьому в день направлення відповіді на звернення ОСОБА_1 від 02 лютого 2015 року щодо роз'яснення порядку виконання зазначеної постанови державного виконавця - 02 березня 2015 року (а.с.27, 97), державним виконавцем винесено і постанову від 02 березня 2015 року щодо накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 за невиконання вимог державного виконавця, яка відправлена лише 06 березня 2015 року (а.с.106,117-119), які він отримав відповідно 14 березня та 19 березня 2015 року.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено): добросовісно: розсудливо: з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в тому, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання державного виконавця при винесенні постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 на ст.ст.11,89 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо невиконання ним без поважних причин вимог державного виконавця в строк до 27.02.2015 року є безпідставними, оскільки відповідальність наступає лише за умисні дії, в той час як він двічі звертався до державного виконавця по питанню роз'яснення виконання постанови державного виконавця, але своєчасно його не отримав, а державним виконавцем не було надано роз'яснень на його звернення на день винесення постанови про накладення штрафу щодо порядку та способу виконання постанови державного виконавця, а відсутність такої інформації перешкоджала боржнику виконати рішення суду, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про протиправність дій державного відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровській області Карпенко Юлії Сергіївни по винесенню постанови від 02 березня 2015 року про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу у сумі 170 (сто сімдесят) гривень у виконавчому провадженні №46112522 за невиконання вимог державного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення,

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Карпенко Юлії Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 9, 7, 17, 18, 41, 162,181 КАС України, Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області Карпенко Юлії Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровській області Карпенко Юлії Сергіївни від 02 березня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 170 (сто сімдесят) гривень у виконавчому провадженні №46112522.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя