Справа № 809/4108/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 р. № 876/9010/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Коломийський завод комплексних розпридільчих пристроїв» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року про відмову у розстроченні виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області до Публічного акціонерного товариства «Коломийський завод комплексних розпридільчих пристроїв» про стягнення заборгованості,-

встановив:

постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2014, яка набрала законної сили, задоволено позов УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області та стягнуто на його користь з ПАТ Коломийський завод комплексних розпридільчих пристроїв» заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 4750,06 грн.

08.07.2015 відповідач звернувся із заявою про розстрочення на рік виконання вказаної постанови, посилаючись на відсутність у підприємства обігових коштів та наявністю заборгованості по інших платежах.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.07.2015 у задоволенні цієї заяви відмовлено.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про розстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено докази, які свідчать про відсутність обігових коштів у підприємства, накладення арешту ДВС на розрахункові рахунки.

Представник позивача у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про його дату, час та місце.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

З огляду на викладене, у відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги, вважає, що така задоволеною бути не може.

Суд першої інстанції, розглянувши заяву про розстрочення виконання судового рішення, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вказані заявником обставини та надані докази не свідчать про наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч. 2 цієї ж статті, суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що суд першої інстанції за заявою особи, яка бере участь у справі може розстрочити виконання судового рішення. При цьому, таке розстрочення здійснюється виключно у виняткових випадках, за умови, що суд встановить наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, у підтвердження існування обставин, зазначених у заяві про розстрочення виконання судового рішення, заявником надано фінансовий звіт за 2014 рік, хоча заява про розстрочення виконання судового рішення подається у липні 2015 року.

Також позивачем надано суду лист ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції про те, що кошти з арештованих рахунків ПАТ «Коломийський завод КРП» на депозитний рахунок відділу ДВС не поступали. Проте, вказаний лист жодним чином не свідчить, що кошти на цих рахунках відсутні, а відповідачем інших доказів не надано.

Отже, надані заявником докази не дають підстав для висновку про існування виняткових обставин у розумінні статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, з якими закон пов'язує можливість відстрочення виконання рішення суду, оскільки ним не надано жодних доказів в підтвердження відсутності коштів на рахунках та майна, а також неможливості вжиття інших заходів примусового виконання рішень, визначених статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, слід зазначити, що невиконання відповідачем обов'язку щодо своєчасного відшкодування витрат Пенсійному фонду на виплату та доставку пільгових пенсій призводить до формування коштів Пенсійного фонду України не в повному обсязі, і, як наслідок, до несвоєчасних виплат пенсій.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Коломийський завод комплексних розпридільчих пристроїв» - залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року про відмову у розстроченні виконання судового рішення у справі № 809/4108/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 19.11.2015.