Справа № 805/4532/15-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 р. Справа № 805/4532/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів Київської області, Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державновї податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів Київської області (відповідач 1), Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області (відповідач 2) про визнання дій щодо відмови у реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ «ДК Ельбрус», при здійсненні господарських правовідносин згідно з реєстром виданих та отриманих податкових накладних до декларації з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року протиправними; визнання дій щодо відмови у прийомі податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» протиправними; визнання податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» такими, що подані у день їх направлення як електронних документів згідно з укладеним договором від 07.02.2012 року №060220131; зобов'язання визнати податкові декларації з податку на додану вартість за березень, травень, черве?нь 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» як податкову звітність та вчинити всі необхідні дії щодо відображення їх в картці платника податку у відповідних інформаційно-аналітичних базах Державної фіскальної служби на день їх фактичного подання та реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ «ДК Ельбрус» при здійсненні господарських правовідносин згідно з переліком податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що ним на підставі договору №060220131 від 07.02.2013 року було подано в електронному вигляді до податкового органу податкову накладну від 20.03.2014 року №11 на загальну суму 104343,42 грн. Підтвердженням подання зазначеної податкової накладної є Квитанції № 1, згідно якої зазначений документ контролюючим органом не прийнято. Так, в зазначеній квитанції зазначено: «Виявлені помилки: Для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті - ЄДРПОУ: '37091235', код ДПІ '1013'. Можливо, відсутній договір з МДСУ.». Крім того, 07.04.2014 року позивачем сформовано та надіслано в електронному вигляді до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2014 року, проте у відповідності до квитанції №2 зазначений документ не прийнято. Так, в даній квитанції вказано: «При необхідності виправте документ та відправте його знову. Виявлені помилки. Недостовірність даних щодо місцезнаходження». Вважає, що контролюючим органом було заблоковано подачу звітності ТОВ «ДК Ельбрус» в електронному вигляді та реєстрацію податкових накладних в єдиному електронному реєстрі шляхом розірвання договору №060220131 в односторонньому порядку, про що позивача не повідомлено. Податкові декларації з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року подані ТОВ «ДК Ельбрус» через Державне підприємство спеціального зв'язку, за даними якого звітність вручена посадовим особам відповідача 1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 та проставлено печатки податкового органу. Проте, 01.08.2014 року через електронний кабінет платників податків позивачем виявлено, що податкова декларація з ПДВ за березень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» не прийнята, у зв'язку з чим 13.08.2014 року Товариством було повторно подано зазначену декларацію через Державне підприємство спеціального зв'язку. Водночас, позивач вказує на те, що жодних документів (листів, повідомлень, актів) стосовно неприйняття податкових декларації з ПДВ за вказані періоди від контролюючих органів не надходило. Проте, 23.07.2015 року позивач дізнався про порушення своїх прав з листа контрагента - ТОВ «Велтон Телеком» стосовно наявності виявлених розбіжностей при співставленні податкових зобов'язань та податкового кредиту за березень, травень та червень 2014 року. Таким чином, просив визнати дії відповідача 1 щодо відмови у реєстрації податкових накладних, відмови у прийомі податкових декларації з ПДВ за березень, травень, червень 2014 року протиправними, визнати податкові декларації з ПДВ за березень, травень, червень 2014 року такими, що подані у день їх направлення як електронних документів, зобов'язати відповідача 2 визнати податкові декларації з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» як податкову звітність та вчинити всі необхідні дії щодо відображення їх в картці платника податку у відповідних інформаційно-аналітичних базах Державної фіскальної служби на день їх фактичного подання та реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ «ДК Ельбрус» при здійсненні господарських правовідносин згідно з переліком податкових накладних.

Відповідач 1 проти позовних вимог заперечує. В матеріалах справи наявні письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що деклараціям позивача з ПДВ за травень, червень 2014 року надано статус неподаткової звітності у зв'язку з порушенням порядку їх заповнення, про що було повідомлено позивача листами. Крім того, вважає, що позивачем пропущено встановлений КАС України шестимісячний строк звернення до суду із зазначеними позовними вимогами. Також, відповідач 1 вказує на те, що в наявних в матеріалах справи деклараціях позивача з ПДВ за вказані періоди відсутні відтиски штампів ДПІ у Києво-Святошинському районі. Просив відмовити в задоволенні позову ТОВ «ДК Ельбрус».

Відповідач 2 письмових заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» зареєстроване в якості юридичної особи 01.07.2010 року, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), адреса розташування: 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Казанцева, буд. 7Б.

Позивач перебував на обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області, що підтверджується довідкою за формою 4-ОПП (місцезнаходженням позивача: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 6/В). З 19.01.2015 року позивач перебуває на обліку в Жовтневій об'єднаній державній податковій інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

07.02.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» укладено договір №060220131 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Договір №060220131 укладено в електронній формі з накладенням електронного цифрового підпису, підтвердженням чого є квитанція № 1 про доставку документа до ДФС 07.02.2013р. та квитанція № 2 про прийняття договору про визнання електронних документів.

Позивачем на підставі зазначеного договору 20.03.2014 року здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової накладної від 20.03.2014 року №11 на загальну суму 104343,42 грн.

Згідно Квитанції № 1 зазначений документ доставлено до Міністерства доходів і зборів України 20.03.2014 року в 15:01, податкову накладну контролюючим органом не прийнято. Так, в квитанції №1 зазначено: «Виявлені помилки: Для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті - ЄДРПОУ: '37091235', код ДПІ '1013'. Можливо, відсутній договір з МДСУ.».

07.04.2014 року позивачем сформовано та надіслано в електронному вигляді до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2014 року, проте у відповідності до квитанції №2 зазначений документ не прийнято. Так, в даній квитанції вказано: «При необхідності виправте документ та відправте його знову. Виявлені помилки. Недостовірність даних щодо місцезнаходження».

08.04.2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» підтвердило відомості про юридичну особу, підтверджені відомості про юридичну особу були доставлені до ДПІ у Києво-Святошинському районі.

15.04.2014 року, 17.04.2014 року та 29.04.2014 року позивачем здійснено направлення до ДПІ у Києво-Святошинському районі в електронному вигляді договору про визнання електронних документів №060220131 від 15.05.2014 року, проте у зв'язку з виявленими помилками, а саме недостовірністю даних щодо місцезнаходження, зазначений документ не прийнято.

22.04.2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» здійснено направлення на адресу податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року через Державне підприємство спеціального зв'язку, за даними якого звітність вручена посадовій особі відповідача 1 ОСОБА_2 та проставлено печатку податкового органу про прийняття податкової декларації.

У відповідності до платіжного доручення №160 від 23.04.2014 року позивачем сплачено суму визначеного у податковій декларації за березень 2014 року податку на додану вартість у розмірі 12237,00 грн.

18.06.2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» здійснено направлення на адресу податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року через Державне підприємство спеціального зв'язку, за даними якого звітність вручена посадовій особі відповідача 1 ОСОБА_3 та проставлено печатку податкового органу про прийняття податкової декларації.

Платіжним дорученням №316 від 24.06.2014 року підтверджено сплату позивачем суми визначеного у податковій декларації за травень 2014 року податку на додану вартість у розмірі 1059,00 грн.

18.07.2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» здійснено направлення на адресу податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року через Державне підприємство спеціального зв'язку, за даними якого звітність вручена посадовій особі відповідача 1 ОСОБА_2 та проставлено печатку податкового органу про прийняття податкової декларації.

Згідно платіжного доручення №352 від 24.07.2014 року позивачем сплачено суму визначеного у податковій декларації за червень 2014 року податку на додану вартість у розмірі 227,00 грн.

Листом від 01.07.2015 року за №255 ТОВ «Велтон.Телеком» звернулось до позивача із проханням повідомити, з яких причин виникли розбіжності при співставленні податкових зобов'язань та податкового кредиту за березень, травень та червень 2014 року.

Листами від 03.07.2015 року ТОВ «ДК Ельбрус» звернулось до ДПІ у Києво-Святошинському районі та Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області з проханням повідомити про прийняття та внесення до податкових баз податкових декларацій з податку на додану вартість за період березень, травень, червень 2014 року, та зазначити, у зв'язку з чим виникли розбіжності при співставленні податкових зобов'язань та податкового кредиту між ТОВ «ДК Ельбрус» та ТОВ «Велтон.Телеком» за березень, травень та червень 2014 року.

Листом від 23.07.2015 року за №16747/10/05-81-15-01 Жовтнева ОДПІ м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області повідомила директора ТОВ «ДК Ельбрус», що декларації з податку на додану вартість за період березень, травень, червень 2014 року не визнані податковим органом як податкова звітність, у зв'язку з чим Жовтнева ОДПІ не має підстав для внесення коректив до баз даних.

Щодо строку звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом суд зазначає наступне.

Адміністративний позов, відповідно до ст. 99 КАС України, може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 зазначено статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що про існування розбіжності при співставленні податкових зобов'язань та податкового кредиту між ТОВ «ДК Ельбрус» та ТОВ «Велтон.Телеком» за березень, травень та червень 2014 року позивачу стало відомо з листа ТОВ «Велтон.Телеком» від 01.07.2015 року за №255, оскільки жодних документів стосовно неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість за вказані періоди від контролюючого органу не надходило.

Зазначений адміністративний позов подано до суду 14.09.2015 року, що підтверджується вхідним штампом суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не пропущено встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами.

Стосовно позовних вимог ТОВ «ДК Ельбрус» стосовно визнання дій щодо відмови у реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ «ДК Ельбрус», при здійсненні господарських правовідносин згідно з реєстром виданих та отриманих податкових накладних до декларації з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року протиправними суд зазначає наступне.

Згідно приписів п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

У відповідності до п. 201.6 цієї статті податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

За приписами п. 201.10 даної статті податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Водночас суд зазначає, що п. 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить:

понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;

понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року;

понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року;

понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних. Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов'язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев'ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

Позивач в своїх позовних вимогах просить визнати дії податкового органу щодо відмови у реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ «ДК Ельбрус», при здійсненні господарських правовідносин згідно з реєстром виданих та отриманих податкових накладних до декларації з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року.

Проте в матеріалах справи відсутні докази здійснення ТОВ «ДК Ельбрус» реєстрації податкових накладних, складених в зазначені періоди, окрім податкової накладної від 20.03.2014 року за №11, та, відповідно, докази їх неприйняття контролюючим органом в якості податкових документів.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що сума, зазначена в податковій накладній від 20.03.2014 року за №11, виданій позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «АТТТІКА-2007», - 104343,42 грн., в т.ч. ПДВ - 17390,57 грн. не відповідає даним щодо податкової накладної №11 від 20.03.2014 року, зазначеним в реєстрі виданих податкових накладних, доданому до декларації ТОВ «ДК Ельбрус» з податку на додану вартість за період березень 2014 року, оскільки в даному реєстрі зазначено - податкова накладна №11 від 20.03.2014 року на суму постачання 56886,59 грн., в т.ч. ПДВ 9481,10 грн.

Крім того, позивачем не визначений певний перелік податкових накладних, які повинні бути зареєстровані, проте, на його думку, не прийняті податковим органом в період березень, травень, червень 2014 року із зазначенням їх номерів та дати їх складання.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ДК Ельбрус» в зазначеній частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання дій стосовно відмови у прийомі податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» протиправними, суд зазначає наступне.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У відповідності до приписів ст. 49 цього Кодексу податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

У разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;

- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

У разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право:

- подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання;

- оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56цього Кодексу.

У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом (пп. 49.1, 49.2, 49.3, 49.5, 49.8, 49.9, 49.11.1, 49.11.2, 49.12.1, 49.12.2, 49.13, 49.15, 49.16).

З матеріалів справи вбачається, що вперше податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2014 року позивачем до податкового органу направлена 07.04.2014 року, проте зазначений документ не прийнято у зв'язку з недостовірністю даних щодо місцезнаходження підприємства.

У зв'язку з цим, 22.04.2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» здійснено направлення вищезазначеної декларації на адресу податкового органу через Державне підприємство спеціального зв'язку, за даними якого (лист від 22.06.2015року за №03-01-05/2569) звітність вручена посадовій особі відповідача 1 ОСОБА_2 та проставлено печатку податкового органу про прийняття податкової декларації.

Аналогічним способом позивачем здійснено направлення податкових декларацій з податку на додану вартість за періоди травень, червень 2014 року.

Суд зазначає, що податковим законодавством передбачений безпосередній обов'язок контролюючого органу щодо надання платнику податків письмового повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Відповідач 1 в своїх запереченнях проти позову посилається на те, що вищезазначена податкова звітність контролюючим органом не прийнята у зв'язку з порушенням порядку її заповнення, про що позивача було повідомлено листами ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області.

Проте, ані відповідачем 1, ані відповідачем 2, на обліку у якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» перебуває з 19.01.2015 року, до суду не надано доказів надання позивачу письмового повідомлення про відмову у прийнятті його податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року із зазначенням причин такої відмови. Таким чином, відповідач 1 лише посилається на наявність письмових відмов податкового органу в прийнятті податкової звітності позивача, проте відповідних доказів останнім до суду не надано.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушений порядок прийняття податкових декларацій з податку на додану вартість за період березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус», у зв'язку з чим позовні вимоги в частині визнання дій відповідача 1 щодо відмови у прийомі податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» протиправними є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги позивача про визнання податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» такими, що подані у день їх направлення як електронних документів згідно з укладеним договором від 07.02.2012 року №060220131 суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2014 року, направлена позивачем 07.04.2014 року, контролюючим органом не прийнята у зв'язку з недостовірністю даних щодо місцезнаходження. При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повторного направлення позивачем зазначеного документу в електронному вигляді після усунення виявлених помилок.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення в електронному вигляді податкових декларацій ТОВ «ДК Ельбрус» з податку на додану вартість за період травень, червень 2014 року, та, відповідно, докази їх неприйняття.

Також, в своїх позовних вимогах ТОВ «ДК Ельбрус» просить зобов'язати відповідача 2 визнати податкові декларації з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» як податкову звітність та вчинити всі необхідні дії щодо відображення їх в картці платника податку у відповідних інформаційно-аналітичних базах Державної фіскальної служби на день їх фактичного подання та реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ «ДК Ельбрус» при здійсненні господарських правовідносин згідно з переліком податкових накладних.

Як вже зазначалось раніше, п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлена протиправність дій відповідача 1 стосовно відмови у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус», та беручи до уваги той факт, що податковим законодавством встановлений певний порядок дій контролюючого органу після надходження податкової звітності від платника податків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов'язання відповідача 2 визнати податкові декларації з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» як податкову звітність на день їх фактичного подання.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача 2 в своїх поясненнях на неможливість корегування баз даних з приводу відсутності правових підстав, оскільки на даний час ТОВ «ДК Ельбрус» не є платником ПДВ.

Так, відповідач 2 мотивує зазначене посиланням на приписи п. 184.5 ст. 184 Податкового кодексу України, в якому зазначено, що з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ДК Ельбрус» №95 датою анулювання такої реєстрації є 11.07.2014 року, тоді як спірним періодом, в якому податковим органом не прийнято податкову звітність позивача з ПДВ, є березень, травень та червень 2014 року, тобто до здійснення анулювання контролюючим органом свідоцтва платника ПДВ.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 цієї статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 - 154, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів Київської області, Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів Київської області щодо відмови у прийомі податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ «ДК Ельбрус» за березень, травень, червень 2014 року протиправними.

Зобов'язати Жовтневу об'єднану державну податкову інспекцію м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області визнати податкові декларації з податку на додану вартість за березень, травень, червень 2014 року ТОВ «ДК Ельбрус» як податкову звітність на день їх фактичного подання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів Київської області (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 304 (триста чотири) грн. 50 коп.

Стягнути з Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області (87549, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Артема, 93, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Ельбрус» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 304 (триста чотири) грн. 50 коп.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.