Справа № 808/6874/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/6874/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року

10 год. 10 хв.

Справа № 808/6874/15

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Енергодарського міського центру зайнятості до Кредитної спілки «Порада» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Енергодарського міського центру зайнятості (далі іменується – позивач) до Кредитної спілки «Порада» (далі іменується – відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі 637,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на положення Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-IІІ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України № 1533-IІІ), згідно з якими, Кредитна спілки «Порада» є платником внесків на соціальне страхування на випадок безробіття та повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. При цьому, відповідно до поданої розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків за 2010 рік за відповідачем станом на 01.01.2011 обліковується залишок заборгованості у розмірі 637,92 грн. Враховуючи, що у добровільному порядку підприємством заборгованість не погашено до бюджету, Енергодарський міський центр зайнятості просить стягнути її в судовому порядку.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився. Поштова кореспонденція, направлена відповідачу, повернулась до суду 30.10.2015 з відміткою відділення поштового зв’язку - «відсутній такий номер будинку».

Частиною четвертою статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи те що, поштова кореспонденція направлялась відповідачу за адресою місця реєстрації, що відповідає реєстраційним відомостям, то згідно вимог статей 33 та 35 КАС України, слід вважати, що останній повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України № 1533-ІІI, загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов’язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до частини першої статті 8 вищезазначеного закону, Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Енергодарський міський центр зайнятості є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Частиною першою статті 1 Закону України № 1533-ІІI передбачено, що страхувальники - роботодавці, застраховані особи, фізичні особи - суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних осіб), які використовують працю фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески.

Як передбачено частиною другою статті 35 Закону України № 1533-ІІI, роботодавець зобов’язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Відповідно до частин першої та третьої статті 19 вказаного Закону, розміри страхових внесків установлюються на календарний рік для роботодавця - у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошове забезпечення військовослужбовців, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату доходу (прибутку) фізичним особам за виконання робіт (послуг) за договорами цивільно-правового характеру, які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Роботодавці - суб’єкти підприємницької діяльності відносять страхові внески на валові витрати, суми страхових внесків виключаються з доходів працівників, що підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб.

Енергодарським міським центром зайнятості було заплановано перевірку з виходом на підприємство з метою дотримання вимог законодавства щодо правильності нарахування та своєчасності сплати стразових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до ФЗДССУВБ, але в ході перевірки встановлено, що відповідач не знаходиться за місцем розташування.

З метою оновлення даних щодо стану та наявності заборгованості по заробітній платі відповідача до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття Енергодарським МЦЗ було надіслано листа до Міської комісії з питань погашення заборгованості з виплати заробітної плати, пенсій, стипендій та інших соціальних виплат (вих. №741-01-11 від 15.05.2015). Отримано відповідь (вх. №812 від 12.06.2015).

Відповідачу надіслано рекомендований лист з повідомленням (вих. №726-01-11 від 15.05.2015) щодо погашення заборгованості зі сплати страхових внесків. Лист повернено у зв’язку з закінченням строку зберігання.

Дослідженням «Розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 2010 рік» (річної) судом з’ясовано, що у рядку 11 «усього до сплати» відповідачем зазначено 637,92 грн.

Відповідачем вказану суму не сплачено, до суду платіжних документів, які б свідчили про добровільну сплату/погашення вказаної заборгованості – не надано.

Отже, недоїмка відповідача зі сплати страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття складає 637,92 грн.

Як зазначено у частині четвертій статті 38 Закону України № 1533-ІІI, строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

За приписами статті 39 Закону України № 1533-ІІI, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до пункту 9.7 «Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття», затвердженої 18.12.2000 наказом Міністерства праці та соціальної політики України №339, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2001 за №30/5221, не сплачені в строк страхові внески, пеня і штрафи, стягуються в дохід Фонду із страхувальника у судовому порядку відповідно до законодавства.

Згідно з абзацом 5 частини сьомої розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за видами соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих і не сплачених у період до 01.01.2011, а також тих страхових внесків, що діють на сьогодні, строк сплати яких ще станом на 01.01.2011 не настав, здійснюється фондами соцстрахування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

За правилами частин першої та шостої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На час розгляду справи відповідачем не надано суду ані заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування, які б спростовували доводи позивача, ані доказів погашення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги Запорізького міського центру зайнятості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 – 12, 14, 33, 35, 41, 71, 86, 94, 128, 158 – 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов – задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні – з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко