Справа № 2а-11541/11/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2011-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2011 року 12:17 № 2а-11541/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Кармазіна О.А. при секретарі судового засідання Руденко Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 23.02.2011 р.)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 27.04.2011 р. № 884/9/10-130)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью ОСОБА_3 Юкрейн»
доСпеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02 серпня 2011 року № НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью ОСОБА_3 Юкрейн» з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків (далі - СДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02 серпня 2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на 306 855 грн. по декларації за 3 квартал 2010 року, зареєстрованій у податковому органі 09.11.2010 року за вх. № 534978 та яке прийнято за результатами перевірки взаємовідносин позивача, зокрема, в частині спірних відносин, - з ПП «Трансагрогрупп».

Позивач зазначає, що є компанією, яка здійснює закупівлю та продаж зернових. В контексті ж оскаржуваного рішення вважає висновки податкового органу такими, що не відповідають положенням Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Фактично спірні операції були виконані контрагентами позивача, документально оформлені, у т.ч. за участю перевізників та сертифікованого зернового складу (порту), а отже у відповідача не було підстав не враховувати валові витрати, сформовані за відносинами з наведеним вище контрагентом позивача.

Позивач також зазначає, що висновки відповідача стосовно порушень податкового законодавства ґрунтуються на актах перевірок третіх осіб, з якими ні позивач не мав будь-яких стосунків, а отже висновки є надуманими та такими, що не ґрунтуються на обставинах, доведених належними та допустимими доказами.

Відповідач зазначає (за актом перевірки стор. 8, 10), що за результатами перевірки ПП «Трансагрогрупп»встановлено (акт ДПІ у м. Херсоні від 08.06.2011 року № 1923/23-4/33726491 (з питань відносин цього підприємства з ТОВ «Е-Восток-Україна); довідка ДПІ у м. Херсоні від 28.01.2011 р. № 172/23-3/33726491), що протягом 3 кварталу 2010 року, зазначене підприємство мало у своєму складі 8 осіб, за місцем реєстрації не знаходиться та не має складських ресурсів, документи за юридичною адресою не знаходяться, внаслідок чого неможливо перевірити правильність нарахування та сплати ПП «Трансагрогрупп»податків і зборів, а отже договори укладені цим підприємством «мають ознаки нікчемності». За довідкою ДПІ у м. Херсоні встановлено, що правочини між ПП «Трансагрогрупп»та третіми особами (з постачальниками продукції для ПП «Трансагрогрупп»), а саме: ПП «Альтекс», ПП «Стилет-Юг», ТОВ «Росттон», ТОВ «Транс-Трейд-Ком», ТОВ «БК ЮСГ», ТОВ «Агромарин-М», не спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених цими правочинами, а отже договір між ПП «Трансагрогрупп»та позивачем «має ознаки нікчемності». Зазначений акт та довідка проте не містять інформації, який зв'язок має перевірка цих осіб з діяльністю позивача. Проте, враховуючи викладене, ДПІ встановлено відсутність обєкту оподаткування по операціях з придбання товарів у період 3 кварталу 2010 року. Вартість товару, придбаного позивачем у ПП «Трансагрогрупп»відображено у складі валових витрат за 2010 рік у сумі 306 855 грн. (за 3 квартал 2010 року). Таким чином, як зазначає ДПІ, вартість товару у 3 кварталі 2010 року у сумі 306 855 грн. за відносинами з ПП «Трансагрогрупп», що складає спірну суму, на яку зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток, не приймала участі у формуванні валових витрат у даному періоді. Таким чином, як зазначає ДПІ, договори з ПП «Трансагрогрупп»та видаткові накладні за серпень 2010 році на суму 306 855 грн. (без ПДВ) є недійсними, внаслідок чого завищено валові витрати за 3 квартал 2010 року на суму 306855 грн. Відтак відповідач наполягає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 30 серпня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью ОСОБА_3 Юкрейн»зареєстровано у статусі юридичної особи 01.11.1999 року Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією та присвоєно код з . Підприємство знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 15. ТОВ «Нью ОСОБА_3 Юкрейн»взято на податковий облік 25.11.1999 року за № 11936/2166 в ДПІ у Шевченківському районі м. Києва і на час розгляду перебуває на податковому обліку в СДПІ у м. Києві по роботі з ВВП. Підприємству видано свідоцтво платника ПДВ від 03.07.2008 року № 100125871, ІПН 98. У звязку з переведенням на облік до СДПІ у м. Києві по роботі з ВВП, підприємству видано нове свідоцтво платника ПДВ від 11.03.2011 року № 100327491.

До основних видів діяльності підприємства віднесено оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин.

СДПІ у м. Києві по роботі з ВВП в період з 07.07.2011 року по 18.07.2011 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Нью ОСОБА_3 Юкрейн»з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин, зокрема, що стосується спірного рішення, - з ПП «Трансагрогрупп»(код 33726491) за період 3 кварталу 2010 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 19.07.2011 року № 565/40-40/30577181.

Відповідно до Акту перевірки (стор. 55) встановлено порушення позивачем абзацу 4 п/п. 5.3.9 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що відповідає п/п. 139.1.9 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено валові витрати за 3 квартал 2010 року на 306 855 грн.

Наведені висновки, як зазначено вище, ґрунтуються на обставинах перевірки ДПІ у м. Херсоні (від 06.06.2011 року № 1923/23-4/33726491) ПП «Трансагрогрупп», які відображені в акті перевірки позивача, суть яких викладено судом вище. При цьому акт перевірки позивача містить аналіз самих договорів, інформацію щодо первинних документів, інформацію щодо транспортування товару за спірними операціями та проведених по ним розрахунків. Зокрема, в акті вказується, що спірні суми стосуються операцій з поставки товару: 12.08.2010 року за видатковою накладною № РН-0000456 на поставку ячменю 3 класу на суму 77 651,53 грн. з ПДВ; 13.08.2010 року за видатковою накладною № РН-0000459 на поставку того ж товару на суму 190413,18 грн. з ПДВ та операції з поставки 13.08.2010 року за видатковою накладною № РН-463 на поставку ячменю 3 класу на суму 100160,77 грн. з ПДВ.

На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.08.2011 року № НОМЕР_1 (форми «П»), яке прийнято, як зазначено у ньому, згідно з п.54.3., п. 58.1. та відповідно до п/п. 78.1.11 Податкового кодексу України, у звязку з встановленням порушення абзацу 4 п/п. 5.3.9 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що відповідає п/п. 139.1.9 Податкового кодексу України, у звязку з чим зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 306 855 грн. за декларацією № 534978 від 09.11.2010 р. за третій квартал 2010 року.

У взаємозвязку з вищенаведеним та з метою встановлення фактичних взаємовідносин сторін спірних операцій, обставин приймання та зберігання зерна за спірними операціями, під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, специфіка його діяльності полягає в тому, що він скуповує дрібнооптові партії зернових, які прибувають та передаються до зернового складу (ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера»), у дрібних постачальників «з коліс»та на зерновому складі та надалі формує на зерновому складі великі оптові партії з метою їх подальшого продажу і поставки суднами на експорт.

Так, щодо обставин приймання та зберігання зерна в місці доставки за спірними операціями, під час розгляду справи встановлено, що між позивачем та ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера»(зерновий склад) укладено договір складського зберігання № 374/нк-10 від 15.07.2010 року (далі Договір зберігання). Даним договором передбачено зберігання зерна, у т.ч. ячменю 3 класу в частині майнового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського 23-а, а саме у складі № 10 вантажного району № 1 загального обєкту 40 000 тн. (Зерносховище). Строк договору з 01.07.2010 року по 30.06.2014 року.

Державною інспекцією з контролю якості сільськогосподарської продукції та моніторингу її ринку 05.02.2010 року видано ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера»сертифікат № 3291 відповідності послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки, строк дії якого до 04.02.2011 року. Сертифікатом засвідчено, що послуги із зберігання зерна та продуктів його переробки відповідають правилам та технічним умовам, встановлених Технічним регламентом зернового складу (у т.ч. за адресою м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23-а).

Щодо фактичних обставин, повязаних з поставкою зерна за спірними операціями, судом встановлено, що спірні суми валових витрат сформовані за результатами здійснення наступних операцій.

12 серпня 2010 року між позивачем (покупець) та ПП «Трансагрогрупп»(продавець) укладено договір № ЯФ 10/875 МГ на поставку ячменю для кормових цілей 3 класу врожаю 2010 року, походженням Україна (далі умовно «Договір поставки № 1»). Загальна кількість поставки зерна - 43,260 м.тн. Ціна за 1 метричну тону 1 495,83 грн., ПДВ 299,17, ціна з ПДВ 1 795 грн. Вартість всієї партії товару 77 651,53 грн. з ПДВ. Поставка здійснюється на умовах СРТ, Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера»термінал у строк до 13.08.2010 р. автомобільним транспортом.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначеного договору, ПП «Трансагрогрупп»зареєстроване 15.09.2005 року Виконавчим комітетом Херсонської міської ради за адресою АДРЕСА_1. Підприємству присвоєно код з . На момент укладання договору підприємство було зареєстровано платником ПДВ про що останньому ДПІ у м. Херсоні видано свідоцтво № 30576495 від 25.10.2005 року та присвоєно ІПН 36. В період вчинення спірних операцій ця особа була платником ПДВ.

На виконання цього договору між позивачем та ПП «Трансагрогрупп»складено видаткову накладну № РН-0000459 від 12.08.2010 року, відповідно до якої позивачу передано 43,26 тн. ячменю 3 класу загальною вартістю 64709,61 грн. без ПДВ, ПДВ 12941,92 грн., загальна вартість 77 651,53 грн. з ПДВ. Покупцем зазначена накладна підписана, а товар отриманий на підставі довіреності на отримання матеріальних цінностей НВГ № 2546 від 12.08.2010 р. ОСОБА_4 У звязку з наведеним, ПП «Трансагрогрупп»позивачу видано податкову накладну № 456 від 12.08.2010 року із тими ж показниками, що і у первинних документах на суму 77 651,53 грн. з ПДВ. Оплата проведена 13.08.2010 р. на підставі договору та рахунку-фактури № СФ-0000456 від 12.08.2010 року платіжним дорученням № 1728 на суму 77651,53 грн. Відповідно до Реєстру № 64 накладних Зернового складу, зазначені партії були прийняті зерновим складом для позивача за товарно-транспортними накладними № 004087 на обсяг 17,960 тн. та № 030205 на обсяг поставки 25,300 тн., що відповідає обсягу поставки за вказаним вище договором. При цьому, згідно Складської квитанції на зерно № 292 кількість зазначеного зерна у складі загального обсягу зерна для позивача (2817,020 тн.) була прийнята Зерновим складом на зберігання.

Окрім цього, 13.08.2010 року між позивачем та ПП «Трансагрогрупп»укладено договір № ЯФ 10/946 МГ (далі умовно Договір поставки № 2) на поставку того ж товару у кількості 106,080 м.тн. по тій же ціні загальною вартістю 190 413,18 грн. на тих же умовах поставки. На виконання цього договору, на підставі рахунку-фактури № СФ-0000459 від 13.08.2010 р. та на підтвердження передачі товару сторонами оформлено видаткову накладну на товар № РН-0000459 від 13.08.2010 року та позивачу видано податкову накладну від ПП «Трансагрогрупп»№ 459 від 13.08.2010 року, що відображає факт поставки передбаченого договором товару. Оплата проведена 16.08.2010 року платіжним дорученням № 1771 у сумі 190413,18 грн. з ПДВ.

Відповідно до реєстру № 65 накладних на прийняте зерно, складеного «Зерновим складом»(ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера») підтверджено прийняття для клієнта позивача зерна за зазначеним договором ячменю 3 класу та відповідно до товарно-транспортних накладних: № 004090 від 12.08.2010 року на обсяг 26,380 тн.(перевізник Ходоровський), № 030209 від 11.08.2010 р. на обсяг 28,060 тн. (перевізник ПП «Ткачев»), № 030210 від 11.08.2010 р. на обсяг 25,120 тн. (перевізник ПП Ткачев), № 030206 від 11.08.2010 р. на обсяг 26,520 тн. (перевізник ПП ОСОБА_5Ю.), що складає загальний обсяг поставки зерна за Договором № 2 106,080 тн. Відповідно до цих накладних здійснюється перевезення зерна за замовленням ПП «Трансагрогрупп»в адресу «Зернового складу»у квоту (на користь) позивача. Вказані вище накладні мають відмітки митниці про знаходження зерна під митним контролем та відмітку Зернового складу.

При цьому, як вбачається із Складської квитанції на зерно № 293, зазначені обсяги зерна у складі загального обсягу зерна для позивача (4328,240 тн.) прийняті Зерновим складом на зберігання.

13.08.2010 року між позивачем та ПП «Трансагрогрупп»також укладено договір № ЯФ 10/974 МГ (далі умовно Договір поставки № 3) на поставку ячменю 3 класу обсягом 55,8 тн. по ціні 1 495,83 грн. без ПДВ, з ПДВ 1795 грн. на загальну суму 100 160,77 грн. на тих же умовах поставки, що і вище. На підтвердження передачі товару сторонами підписано видаткову накладну № РН-0000463 від 13.08.2010 року, яка оформлена у т.ч. на підставі рахунку-фактури № СФ-0000463 від 13.08.2010 р., а товар 3прийнятий уповноваженою особою на підставі довіреності на отримання матеріальних цінностей НВГ № 2546 від 12.08.2010 року. Позивачу видано податкову накладну № 463 від 13.08.2010 року. Оплата проведена 17.08.2010 р. на суму 100160,77 грн. платіжним дорученням № 1830 грн.

Відповідно до Реєстру накладних на прийняте зерно, складеного «Зерновим складом»за 13.08.2010 року, підтверджено прийняття для позивача ячменю 3 класу загальним обсягом 55,8 тн. за товарно-транспортними накладними: № 030216 від 12.08.2010 р. на обсяг 31,360 тн. та № 030215 від 12.08.2010 р. на обсяг 24,440 тн., що відповідає обсягу поставки за договором. За цими накладними ПП ОСОБА_6 (накладна № 030215) та ПП Горбатенко здійснювали перевезення зазначених обсягів зерна до Зернового складу у квоту (на користь) позивача. До цих накладних додано дані Зернового терміналу від 13.08.2010 щодо зважування та фактичної кількості зерна, яке доставлено автотранспортом, загальна кількість якого відповідає наведеним вище даним за договором. Вказані вище накладні мають відмітки митниці про знаходження зерна під митним контролем та відмітку Зернового складу. При цьому, як вбачається із Складської квитанції на зерно № 294 від 13.08.2010 року зазначені обсяги зерна у складі загального обсягу зерна для позивача (531,440 тн.) прийняті Зерновим складом на зберігання.

У взаємозвязку з вищенаведеним, під час розгляду справи встановлено, що відповідно до договору № ЯФ 10/893 НГ від 10.08.2010 року, позивач здійснював реалізацію ТОВ «Пром-Інвест-Технології»ячменю 3 класу з Зернового терміналу по ціні 2 082,16 грн. з ПДВ за 1 тону, тобто з прибутком у порівнянні з ціною придбання, про що позивачем надано договір, акт приймання-передачі на Зерновому складі 4855,556 тн. ячменю, засвідчений у т.ч. Зерновим складом, копію довіреності на отримання матеріальних цінностей. (всього передбачено на продаж 22 500 тн.).

Вирішуючи з урахуванням вищенаведеного спір по суті, суд виходить з наступного.

В період формування позивачем спірних сум валових витрат, правовідносини, що виникали у зв'язку з формуванням платником податку податкового кредиту, регулювалися відповідними положеннями Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(далі також Закон про прибуток).

Відповідно до п. 5.1. Закону про прибуток валові витрати виробництва та обігу, це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

При цьому, відповідно до п. 1.31. Закону про прибуток, під продажем товарів розуміються будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього ж Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією і веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) та охороною праці з урахуванням обмежень, установлених підпунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 вищезгаданого Закону встановлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Згідно з абз. 4 п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, за змістом Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначальною ознакою валових витрат є їх зв'язок з господарською діяльністю платника податку. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в податкових правовідносинах є її направленість на отримання доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формах (пункт 1.32 статті 1 цього Закону).

Виходячи з положень цього Закону, законодавець визначає лише окремі випадки, за яких неможливе формування валових витрат, а саме: відсутність будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, не повязаність здійсненої операцій (витрат платника податків) з його господарською діяльністю, фіктивність операцій, відсутність поставки.

У той же час, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що спірні операції фактично здійснені, поставки фактично відбулись, що підтверджуються сукупністю наведених вище первинних та інших документів (транспортні, складські, облікові, розрахункові, податкові накладні), які зазвичай супроводжують такого роду операції, а спірні суми валових витрат сформовані відповідно до Закону про прибуток.

Характер спірних операцій відповідає звичайній господарській діяльності позивача та його основним видам діяльності, а також вказує, що для виконання цих операцій контрагенту позивача не обовязково необхідно мати складські ресурси.

Аналіз угод з придбання зернових та їх подальшого продажу свідчить, що позивач здійснював реалізацію товару з прибутком.

При цьому, як зазначає відповідач, контрагент позивача у спірний період мав у своєму складі 8 працівників, однак відповідачем, в порядку виконання обовязку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено, що такої кількості працівників недостатньо для організації поставок зернових, а для організації та виконання спірних операцій контрагенту позивача необхідно було мати ще і складські ресурси.

Суд, вирішуючи спір, також враховує, що оскаржуване рішення ґрунтується на результатах перевірки ДПІ у м. Херсоні обставин взаємовідносин ПП «Трансагрогрупп»(контрагента позивача) з третіми особами - ПП «Альтекс», ПП «Стилет-Юг», ТОВ «Росттон», ТОВ «Транс-Трейд-Ком», ТОВ «БК ЮСГ», ТОВ «Агромарин-М», з якими позивач у відносини не вступав та під час розгляду справи відповідач не зміг навести звязку діяльності цих підприємств з діяльністю позивача. По своїй суті акт перевірки, складений ДПІ у м. Херсоні (зміст якого відтворено в акті перевірки позивача), та викладені в ньому обставини взаємовідносин ПП «Трансагрогрупп»з іншими підприємствами стосуються виключно відносин лише цих третіх осіб та не мають правового значення при вирішенні даної справи, не спростовують факту поставки товарів за розглядуваними вище операціями між ПП «Трансагрогрупп»та позивачем.

Відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б обєктивно ставили під сумнів фактичне здійснення цих операцій. Судом також не встановлено нікчемності угод з позивачем та його контрагентом.

В контексті наведеного суд також зазначає, що відповідач не навів жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б в окремо або сукупності могли свідчити про фіктивність вчинених операцій, відсутність факту поставки продукції, а також того, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Отже, при фактичному здійсненні оподатковуваних операцій, наявності у позивача первинних документів, що супроводжували дані операції, у т.ч. податкових накладних, підстав для невизнання права позивача на спірні суми валових витрат не має.

В даному випадку відповідачем не наведено обставин та не надано доказів на їх підтвердження, які б відповідно до Закону про прибуток України унеможливлювали або ставили під сумнів законність формування позивачем спірних сум валових витрат за вищезгаданими операціями.

При цьому, суд наголошує на тому, що обовязок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Отже, можливі порушення, допущені одним платником податків (наприклад, контрагентом позивача) у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків, а сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати), чого в даному випадку також не доведено відповідачем, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування валових витрат покупцем.

Виходячи з вищенаведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач здійснював податковий облік та формував валові витрати у спірний період за взаємовідносинами з ПП «Трансагрогрупп»відповідно до вимог чинного законодавства України, а отже правових підстав для невизнання права позивача на спірні суми валових витрат не має, що в свою чергу свідчить про те, що оскаржуване рішення не враховує фактичних обставин взаємовідносин, повязаних з формуванням спірних сум валових витрат позивача та вищезазначених приписів законодавства, а отже є необґрунтованим та протиправним.

Відповідно до п. 56.1. Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено обґрунтованості та відповідності законодавству оскаржуваного рішення. В свою чергу, судом не встановлено порушень податкового законодавства з боку позивача, які б спричиняли невизнання права позивача на спірні суми валових витрат, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На поверненні судового збору (державного мита) позивач не наполягав.

Керуючись вимогами ст. ст. 11, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью ОСОБА_3 Юкрейн»(код 30577181); адреса: 01054, м. Київ, вул. Тургенівська, 15) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків № НОМЕР_1 від 02.08.2011 року.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін

Повний текст постанови складено та підписано 02 вересня 2011 року.