Справа № 540/1199/15-а
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області

Справа № 540/1199/15-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2015

17 листопада 2015 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Шидловської Н.М.

представника відповідача Малісевич І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області про визнання рішення нечинним та зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку, -

на підставі частини 3 статті 160 КАС України в судовому засіданні 17 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 серпня 2015 року йому виповнилося 50 років і він набув право на пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ), оскільки є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначенні пенсії, обґрунтовану відсутністю відомостей про періоди роботи в зоні відчуження, населенні пункти, де виконувались роботи, відсутністю первинних документів, просить суд визнати нечинним та скасувати рішення УПФУ в Машівському районі № 15 від 04.09.2015 щодо відмови йому у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ з дня виникнення права на пенсію 11.08.2015 та вчинити дії по виплаті нарахованих сум.

Відповідач направив до суду заперечення в якому просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що архівну довідку, видану Галузевим державним архівом Міністерства оборони № 179/1/6838 від 11.06.2015 про період виконуваних заявником робіт в зоні відчуження с. Оране неможливо взяти до уваги, оскільки у ній відсутні відомості про період роботи в зоні відчуження, населений пункт чи об`єкт, де виконувались роботи в зоні відчуження та з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Первинні документи про оплату праці відсутні (а.с. 20-22).

В судовому засіданні позивач та його представник наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та позивач зазначив, що брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06. по 28.10.1986р. Перший місяць десь через день вивозили ліс, який згорів від радіації в 3-4 км від м. Чорнобиля та м. Прип`яті. Потім працював по ремонту техніки в с. Копачі, що в 10-км від м. Прип`ять та знаходиться в 30-кілометровій зоні.

Представник відповідача заперечує проти позову з підстав викладених у запереченні.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.04.1993 (а.с.8).

З наданого позивачем паспорту серії НОМЕР_2 виданого Машівським РВ УМВС України в Полтавській області 27 жовтня 1999 року вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто 11.08.2015 досяг 50-річного віку (а.с. 6).

Згідно зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів пенсійний вік скорочується на 10 років.

При цьому, згідно з частиною 3 цієї статті, призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до ст. 65 цього Закону, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Згідно з вимогами зазначеного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додається також посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС; довідка про періоди перебування в зоні відчуження за ф. 122.

Відповідно до п.п. «ґ`п. 7 вищезазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

З наданих позивачем доказів видно, що в період з 08.06.1986 по 28.10.1986 року він брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_3 , що убачається з копії військового квитка серії НОМЕР_4 від 09.10.1983 (а.с.7) та підтверджується архівною довідкою, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України від 14.05.2015 в якій зазначено, що він в складі ВЧ НОМЕР_3 брав участь у ліквідації наслідків з 07.06.1986 (наказ № __) по 28.10.1986 (наказ № 206) та отримував добові 3, 50. Накази про дні виїзду на роботу в зону ЧАЕС знищені по причині великої зараженості (а.с. 12).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він спільно з позивачем був призваний для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебували в одній частині. Він працював водієм, а тому пару разів у червні 1986 року спільно були на роботах по вивезенні лісу, який згорів та знаходився неподалік Чорнобильської АЕС в бік Білорусії. Йому у 2014 році призначена чорнобильська пенсія, але також на підставі рішення суду.

З наданих суду документів свідка вбачається, що він дійсно, як і позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС також у ВЧ НОМЕР_3 , але з 24.05. по 28.07.1986 та є пенсіонером, що вбачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 від 1410.2014 (а.с. 29-32).

Таким чином у суду немає підстав сумніватися у показаннях цього свідка і таких доказів суду не надано.

Суд відкидає як належний доказ показання свідка ОСОБА_3 , оскільки він не зміг в судовому засіданні підтвердити факт роботи позивача в 30-кілометровій зоні, оскільки спільно з ним на роботи не виїжджав.

В той час як видно з довідки Машівського комбінату комунальних підприємств № 23 від 23.03.1993 ОСОБА_1 за роботу в населеному пункті відчуження м. Прип`ять з 08.06. по 28.10.1986 по місцю роботи виплачена заробітна плата з урахуванням коефіцієнта 2 в сумі 1212, 20 крб відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7(а.с.13).

Пунктом 1 Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7, установлено, «что оплата труда работников, занятых на работах в третьей, второй и первой зонах опасности, производится соответственно в четырех-, трех- и двукратном размерах, сверх среднемесячной заработной платы, исходя из тарифной ставки (оклада), установленной по основному месту работы».

Таким чином, з наведеної норми та з огляду на виплату позивачу зарплати у кратному розмірі з коефіцієнтом 2 видно, що він був зайнятий на роботах в першій зоні небезпеки.

Натомість управління Пенсійного фонду України в Машівському районі рішенням № 15 від 04.09.2015 відмовило позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, мотивуючи тим, що архівну довідку, видану Галузевим державним архівом міністерства оборони від 14.05.2015 неможливо взяти до уваги, оскільки вона не містить відомостей про період роботи в зоні відчуження, населений пункт чи об`єкт де виконувались роботи, а довідка Машівського ККП № 23 від 23.03.1993 про виплату йому заробітної плати в кратному розмірі не є первинним документом. При перевірці цих відомостей по архіву не виявлено даних про кратність оплати праці (а.с. 9-11).

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, подані ним документи не викликають сумнівів його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08.06 по 28.10.1986, про що свідчать досліджені в судовому засіданні документи, підтверджено показаннями свідка, якому вже призначено такий вид пенсії та який підтвердив виїзди позивача на роботу у червні 1986 року в зону відчуження більше 1 разу, а тому відмова відповідача є незаконною та необґрунтованою, а відтак суд приходить до висновку, що її слід визнати нечинною, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

В той час оскільки суд визнав оспорюване рішення нечинним, внаслідок чого воно втрачає свою силу, а відтак позов про скасування даного рішення задоволенню не підлягає, оскільки фактично дублює першу вимогу.

Одночасно слід зазначити, що той факт, що документи про виїзди позивача на роботи в зону ЧАЕС знищені по причині великої зараженості, не свідчать про те, що позивач не виїжджав у зону відчуження та не може бути підставою для відмови в позові.

Разом з тим, оскільки позивач досяг 50-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд приходить до висновку, що позов в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу підлягає задоволенню з 12.08.2015, тобто з наступного дня після досягнення позивачем 50-річного віку необхідного для призначення пенсії.

При цьому не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії по виплаті нарахованих сум пенсії, оскільки ці дії є обов`язком пенсійного органу після призначення пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-14, 17, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області про визнання рішення нечинним та зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку задоволити частково.

Визнати нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області № 15 від 04.09.2015 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 12 серпня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні в той же строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Постанови виготовлено та підписано 19 листопада 2015 року

Суддя: