Справа № 817/3149/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3149/15

09 листопада 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1;

відповідача: представник Кузьмич Н.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу №574 від 23.09.2015
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі ФОП ОСОБА_4.) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному) про визнання протиправним та скасування наказу від 23.09.2015 року №574 «Про перенесення термінів проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оспорюваний наказ є протиправним з тих підстав, що при його винесенні податковий орган діяв не у спосіб та не в порядку, визначених Податковим кодексом України.

Зазначає, що зі змісту даного наказу слідує, що на підставі п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78, керуючись п.78.4 ст.78, п. 81.1 ст.81, п. 82.2 ст.82, глави 8 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями, в зв'язку з ненаданням відповідей з належними поясненнями та відповідними документальними підтвердженнями на обов'язкові письмові запити направлені на адресу ФОП ОСОБА_4 від 13.03.2013 року за №6183/17-228, від 13.06.2013 року за №14459/17-115, від 03.12.2013 року за №10037/17-16-17-03-12, від 13.06.2014 року за №10719/17-16-17-03-34, від 24.06.2014 року за №11496/17-16-17-03-34, від 22.07.2014 року за №13477/17-16-17-05-07, від 29.07.2014 року за №14034/17-16-17-01 про надання документів для перевірки достовірності даних, що містяться у податкових розрахунках 1 ДФ, податкових деклараціях, поданих ФОП ОСОБА_4 до ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області був прийнятий наказ від 30.10.2014р. № 905 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р по 31.12.2013р. тривалістю 5 робочих днів з 31.10.2014 року.

ФОП ОСОБА_5 звернулася з позовом до Рівненського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу від 30.10.2014 р. № 905. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 р. в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу ФОП ОСОБА_4 відмовлено. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015р. апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.78.4 ст.78, п. 81.1 ст.81, п. 82.2 ст.82, глави 8 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями податковим органом було перенесено термін проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року зазначений в п. 1 наказу від 30.10.2014р. № 905 на 23.09.2015 р., термін проведення 5 робочих днів.

Позивач вважає вказаний наказ незаконним з тих підстав, що Податковим кодексом України не передбачено випадків перенесення строків проведення документальної перевірки за виключенням підстав, передбачених п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Натомість як вказує позивач статтею 82 Податкового кодексу України, а саме підпунктом 82.4 передбачено випадки зупинення проведення перевірки у разі оскарження платником податків питань, що стосуються предмету перевірки.

Отже, на думку позивача, враховуючи, що наказом від 30.10.2014 року №905 було визначено конкретні строки проведення перевірки, а саме тривалістю 5 робочих днів з 31.10.2014 року і у вказаний строк таку перевірку не було розпочато, то вказаний наказ втратив свою юридичну силу, а тому перенесення строків проведення перевірки призначеної наказом від 30.10.2014 року №905 на новий термін згідно наказу від 23.09.2015 року №574 є незаконним, тому і даний наказ є протиправним і підлягає скасуванню.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому та додаткових поясненнях, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач позов не визнав про що подав письмове заперечення. В обґрунтування поданих заперечень зазначає, що оспорюваний наказ є законним з огляду на те, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 р. в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу від 3014 року №905 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р по 31.12.2013р. тривалістю 5 робочих днів з 31.10.2014 року ФОП ОСОБА_4 було відмовлено. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015 р. апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Отже, враховуючи те, що рішеннями судів наказ від 30.10.2014 року №905 було визнано законним та не скасовано, 23.09.2015 року ДПІ у м. Рівному було винесено наказ №574 яким перенесено строки проведення перевірки визначеної наказом від 30.10.2014 року №905 на 23.09.2015р., термін проведення 5 робочих днів.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що оспорюваний наказ має суто технічний характер, оскільки документальна перевірка була визначена і призначена наказом від 30.10.2014 року №905, який судом визнано законним, а тому перенесення строку проведення перевірки наказом від 23.09.2015 року №574 ніяким чином не порушує права ФОП ОСОБА_4 Також зазначає, що Податковий кодекс України не забороняє не містить прямої заборони щодо перенесення строку проведення перевірки, а тому на думку відповідача вказаний наказ є таким, що відповідає вимогам Податкового кодексу України. Просить у задоволення позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке.

Як встановлено судом, 30.10.2014 року ДПІ у м. Рівному на підставі п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78, керуючись п.78.4 ст.78, п. 81.1 ст.81, п. 82.2 ст.82, глави 8 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями, в зв'язку з ненаданням відповідей з належними поясненнями та відповідними документальними підтвердженнями на обов'язкові письмові запити направлені на адресу ФОП ОСОБА_4 від 13.03.2013 року за №6183/17-228, від 13.06.2013 року за №14459/17-115, від 03.12.2013 року за №10037/17-16-17-03-12, від 13.06.2014 року за №10719/17-16-17-03-34, від 24.06.2014 року за №11496/17-16-17-03-34, від 22.07.2014 року за №13477/17-16-17-05-07, від 29.07.2014 року за №14034/17-16-17-01 про надання документів для перевірки достовірності даних, що містяться у податкових розрахунках 1 ДФ, податкових деклараціях, поданих ФОП ОСОБА_4 було прийнято наказ №905 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р. тривалістю 5 робочих днів з 31.10.2014 року.

Вказаний наказ позивач оскаржила в судовому порядку до Рівненського окружного адміністративного суду.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року по №817/3473/14, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015 року у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування наказу від 30.10.2014 року №905 відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.09.2015 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 залишено без задоволення.

З матеріалів справи також вбачається, що 23.09.2015 року ДПІ у м. Рівному прийнято спірний наказ №574 «Про перенесення термінів проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013».

Зі змісту наказу слідує, що на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.78.4 ст.78, п. 81.1 ст.81, п. 82.2 ст.82, глави 8 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями податковим органом було перенесено термін проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року зазначений в п. 1 наказу від 30.10.2014 р. № 905 на 23.09.2015р., термін проведення 5 робочих днів.

24.09.2015 року працівниками ДПІ у м. Рівному було вручено платнику податку наказ від 23.09.2015 року №574, проте позивач працівників податкового органу до проведення документальної позапланової перевірки не допустила, вважаючи даний наказ незаконним та оскаржила до Рівненського окружного адміністративного сулу.

Надаючи правову оцінку спору, що виник між сторонами суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Разом з тим відповідно до ч.3 вказаної вище статті КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Таким чином, вирішуючи переданий на розгляд суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась із позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Та наявність повноважень та правомірності дії відповідача в межах визначених ч.3 ст.2 КАС України.

Встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом до суду, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на звернення до суду на оскарження в суді рішень, дій та бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституцією України (ч.2 ст.19) закріплено принцип, згідно якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.21.1.1, 21.1.3 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із наступними змінами та доповненнями) (далі Податковий кодекс України) - посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України - документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підстави проведення документальних позапланових перевірок передбачені ст.78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.78.1.1, п.п.78.1.4 ст.78 Податкового кодексу України - документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Підстави призначення документальної позапланової виїзної перевірки визначеної наказом від 30.10.2014 року №905 були предметом розгляду справи №817/3473/14 та не становлять предмет спору у даній справі. Суд надає оцінку правомірності прийняття оспорюваного наказу від 23.09.2015 року №574 про перенесення строку проведення перевірки та чи діяв податковий орган під час його прийняття у спосіб та у порядку, визначених Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75-82 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Згідно п.78.6 ст.78 Податкового кодексу України, строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ст.82 Податкового кодексу України, тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу (крім перевірок, що проводяться за наявності обставин, визначених у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, тривалість яких встановлена у статті 200 цього Кодексу), не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у підпункті 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, проводиться у строк, визначений абзацом першим цього пункту, за наявності за два останні календарні роки одночасно таких умов:

платником податку подано податкову декларацію про відсутність доходів від провадження господарської діяльності;

платник податку не зареєстрований як платник податку на додану вартість;

в контролюючих органах відсутня податкова інформація щодо:

використання платником податку найманої праці фізичних осіб;

відкритих платником податку рахунків у банках та інших фінансових установах.

Тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Продовження строку таких перевірок здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 5 діб.

Підставами для подовження строку перевірки є:

заява суб'єкта господарювання (у разі необхідності подання ним документів, які стосуються питань перевірки);

змінний режим роботи або підсумований облік робочого часу суб'єкта господарювання та/або його господарських об'єктів.

Проведення документальної виїзної планової та позапланової перевірки великого платника податків може бути зупинено за рішенням керівника контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.

Зупинення документальної виїзної планової, позапланової перевірки перериває перебіг строку проведення перевірки в разі вручення платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку або надіслання платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про зупинення документальної виїзної планової, позапланової перевірки.

При цьому перевірка може бути зупинена на загальний строк, що не перевищує 30 робочих днів, а в разі необхідності проведення експертизи, отримання інформації від іноземних державних органів щодо діяльності платника податків, завершення розгляду судом позовів з питань, пов'язаних з предметом перевірки, відновлення платником податків втрачених документів перевірка може бути зупинена на строк, необхідний для завершення таких процедур.

Загальний термін проведення перевірок, визначених у пунктах 200.10 та 200.11 статті 200 цього Кодексу, з урахуванням установлених цим пунктом строків зупинення не може перевищувати 60 календарних днів.

Таким чином, ст.82 Податкового кодексу України, у разі оскарження платником податків питань, що стосуються предмету перевірки передбачає випадки та підстави для зупинення проведення такої перевірки, що оформляється відповідним наказом, та вручається платнику податків (п.82.4 ПК України).

Згідно абз.4 п.1.2.5 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 №22, за необхідності поновлення перевірки керівник органу державної фіскальної служби, який видав наказ про зупинення перевірки, може видати наказ про поновлення документальної планової або позапланової виїзної перевірки до закінчення терміну, на який її було призупинено. Наказ видається на підставі доповідної записки керівника підрозділу органу державної фіскальної служби, який організував (очолював) перевірку, у разі усунення (закінчення дії) обставин, що стали підставою для такого зупинення. У такому випадку орган державної фіскальної служби може поновити перевірку не раніше наступного робочого дня з дня вручення платнику податків копії наказу про поновлення перевірки із зазначенням дати такого поновлення.

Проаналізувавши норми Податкового кодексу України суд зазначає, що ним не передбачено випадків перенесення строків проведення перевірки у разі оскарження платником податків підстав проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Натомість, Податковим кодексом України чітко передбачена процедура дій контролюючого органу у разі оскарження наказу про проведення перевірки, а саме можливість зупинення строків проведення перевірки на підставі п.82.4 та в подальшому у разі необхідності поновлення такої перевірки, що оформляється відповідним наказом керівника контролюючого органу, який обов'язково вручається платнику податку.

Єдиною підставою перенесення строків проведення перевірки є випадки, передбачені п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідачем не надано суду доказів зупинення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року. Представником відповідача також не надано суду пояснень з приводу наявності обставин чи юридичних заборон, які позбавляли податковий орган можливості зупинити проведення документальної позапланової перевірки у зв'язку із оскарження ФОП ОСОБА_4 наказу від 30.10.2014 року №905.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно п.1.2.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 №22, рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки приймається керівником органу державної фіскальної служби відповідно до пункту 77.4 статті 77, пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 та пункту 80.2 статті 80 розділу ІІ Кодексу із зазначенням суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мети, виду перевірки, підстав для проведення перевірки, дати початку (крім фактичних перевірок) та тривалості перевірки тощо, яке з урахуванням вимог Кодексу оформлюється наказом.

Фактично наказом від 23.09.2015 року №574 не було призначено нову позапланову перевірку позивача, а лише перенесено строк проведення перевірки призначеної наказом від 30.10.2014 року №905, що суперечить вимогам п.1.2.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 №22, оскільки податковий орган має право приступити до проведення перевірки лише у разі винесення наказу про призначення такої перевірки, який повинен містити мету, вид перевірки, підстави для її проведення, дату початку (крім фактичних перевірок) та тривалості перевірки тощо.

З урахуванням наведеного, на думку суду, при прийнятті оспорюваного наказу відповідач діяв не у спосіб та порядок, визначених Податковим кодексом України, наслідком чого є порушення прав та законних інтересів позивача.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 23.09.2015 року №574 "Про перенесення термінів проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013".

Присудити на користь позивача Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1218 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.