Справа № 825/2789/15-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2789/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області, посадової особи суб'єкта владних повноважень заступника начальника відділу - завідувача сектором Державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області (в даний час заступник начальника відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області) Дибаня Олексія Миколайовича, посадової особи суб'єкта владних повноважень - завідувача юридичного сектору відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області (після звільнення пенсіонер) Грицика Дмитра Даниловича, посадової особи суб'єкта владних повноважень - завідувача сектору землеустрою та ринку земель відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Науменко Віри Іванівни, посадової особи суб'єкта владних повноважень - головного спеціаліста з питань кадрової роботи Белан Людмили Володимирівни, посадової особи суб'єкта владних повноважень - заступника начальника відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Бабича Олександра Олексійовича, посадової особи суб'єкта владних повноважень - головного спеціаліста - бухгалтера відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області Корогод Любові Дмитрівни, заступника начальника ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області( до призначення в.о.- начальника ГУ Держземагенства у Чернігівській області) Колотіліна Олександра Костянтиновича про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення та стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористану відпустку, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року зазначений адміністративний позов - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду адміністративного позову скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши позивача, що прибув у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов подано після закінчення строків, встановлених ст. 99 КАС України, підстав для поновлення строку з наданих до суду документів не вбачається, а тому відповідно до ст. 100 КАС України позовну заяву залишено без розгляду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 позовну заяву подано 19.08.2015, що підтверджується штампом Укрпошти на конверті, який міститься в матеріалах справи (а.с.37).

Між тим, з пояснень позивача, судом першої інстанції було встановлено, що про спірний наказ відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області від 16.07.2014 року № 7-к «Про звільнення ОСОБА_2» останньому стало відомо у вересні 2014 року, про спірний наказ від 06.06.2014 року № 21 «Про затвердження розподілу обов'язків між начальником відділу, заступником начальника, заступником начальника відділу - завідувачем сектору державного земельного кадастру відділу Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області», який на даний час є нечинним, позивач дізнався 01.07.2014.

Листом від 16.07.2014 року № 01-16/1462 Головним управлінням Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області було направлено ОСОБА_2 спірний наказ від 16.07.2014 року № 7-к «Про звільнення ОСОБА_2», який останнім було отримано 26.07.2015 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.175 на звороті).

В даному випадку, апелянтом позов подано до суду лише 19.08.2015 року, тобто, понад термін визначений ч. 3 ст. 99 КАС України.

Предметом спору в даній справі є визнання протиправними дій відповідачів, скасування наказу про звільнення та стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористану відпустку.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що позивач неодноразово звертався до суду з аналогічними позовними вимогами, про що свідчать копії судових рішень, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_2 було відомо ще у вересні 2014 року про існування оскаржуваного наказу.

Як встановлено в ході судового розгляду, позивачем оскаржується наказ відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 16.07.2014 №7-к «Про звільнення ОСОБА_2», а також однією з позовних вимог є стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В даному випадку, в судовому засіданні позивач пояснив, що претензій до відповідача на рахунок заборгованості з виплати заробітної плати до 16.07.2014 року не має. А тому, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що основною вимогою позивача є визнання протиправним та скасування наказу відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 16.07.2014 №7-к «Про звільнення ОСОБА_2» від якої всі інші позовні вимоги є похідними.

Для розгляду позовних вимог по суті, ОСОБА_2 необхідно було звернутись до суду з позовом в місячний строк, відповідно до ч.3 ст. 99 КАС України, коли останньому стало відомо про оскаржуваний наказ відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 16.07.2014 №7-к «Про звільнення ОСОБА_2».

Крім того, позивачем ані в суді першої інстанції ані в суді апеляційної інстанції не заявлялось клопотання про поновлення строку звернення до суду та жодним чином не обґрунтовано причини його пропущення, що перешкоджали йому звернутися за захистом порушених прав у строки.

Судова колегія приходить до висновку, що стягнення середнього заробітку дійсно не має строків позовної давності, проте повинно бути встановлено, що звільнення позивача визнано незаконним відповідно до норм чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду відповідно до правових положень адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Тобто, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, зокрема, що останнім заявлено декілька позовних вимог, що поєднані між собою підставами виникнення позову.

Строк звернення до суду є матеріально-правовим, а не процесуальним. Правова природа цього строку є аналогічною до строку позовної давності у цивільних правовідносинах.

В даному випадку строк є спеціальним, а відтак він складає один місяць для звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що порушень судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.