Справа № К/9991/86348/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/86348/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 16 червня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків Автономної Республіки Крим про стягнення витрат на виплату та доставку адресної допомоги,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом й зазначало, що відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, щомісячно проводиться звірка витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню та ця сума підлягає відшкодуванню.

Проте відповідач не приймає до заліку суми державної адресної допомоги та витрат на її доставку за жовтень 2010 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 577,52 грн., яку просив стягнути.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 16 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем не було прийнято до заліку виплачену ОСОБА_4 за жовтень 2010 року державну адресну допомогу та витрати на її доставку в сумі 577,52 грн.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до вимог, передбачених Порядком відшкодування витрат Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та Законом України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», підстав для стягнення з Фонду витрат на виплату щомісячної державної адресної допомоги та підвищення пенсії немає.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04 березня 2003 року № 5-4/4, передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України передбачений статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», якою встановлено, що відповідач зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, в тому числі допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Державна адресна допомога, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» не передбачена у вказаному переліку соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 встановлено, що виплата адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога, але даною постановою не передбачено обов'язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати витрати по виплаті державної адресної допомоги.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема в постановах від 12 листопада 2013 року по справах № 21-388а13 та № 21-394а13 та постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-462а11.

Таким чином суди попередніх інстанцій прийшли до правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв'язку з тим, що витрати управління Пенсійного фонду України на виплату і доставку державної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265, не підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, оскільки такі витрати не входять до складу розміру пенсії по інвалідності та визначеного статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» переліку соціальних послуг і виплат, які здійснюються та відшкодовуються фондом.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстав для їх скасування та ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 16 червня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін Я.Л. Іваненко М.Г. Кобилянський