Справа № 805/3315/15-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 р. Справа № 805/3315/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Красноармійського міського управління юстиції (далі Відділ ДВС), третя особа Управління Пенсійного фонду України у м. Красноармійську та Красноармійському районі (далі - Управління ПФ) про визнання дій неправомірними та скасування постанов,

в с т а н о в и в :

13 серпня 2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу ДВС, у якому позивач просила: визнати протиправними дії Відділу ДВС щодо прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30 січня 2015 року № 46251074 щодо примусового виконання вимоги Управління ПФ про сплату недоїмки № Ф-477 від 07 квітня 2012 року на суму 3 959,00 гривень, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 квітня 2015 року № 47054586 щодо примусового виконання вимоги Управління ПФ про сплату недоїмки № Ф-2739д від 14 березня 2011 року на суму 794,94 гривень.

В обґрунтування позову зазначала, що державним виконавцем Відділу ДВС порушені вимоги статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» в частині ненадіслання (повідомлення) позивача про відкриття виконавчого провадження. Зазначала, що державним виконавцем порушені вимоги зазначеного Закону в частині строків прийняття виконавчих документів до виконання, оскільки по вимогам Управління ПФ № Ф-477 та Ф-2739д минув строк їх предявлення до виконання. Просила суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 17 серпня 2015 року відкрито провадження у справі та судове засідання призначено на 26 серпня 2015 року. Провадження у адміністративній справі неодноразово зупинялось, востаннє, судове засідання призначено на 05 листопада 2015 року.

Позивач до судового засідання не зявився, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання також не зявився, також надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представників. Через відділ діловодства суду надав письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначав, що Відділом ДВС не порушені строки відкриття виконавчого провадження, оскільки вимоги Управління ПФ неодноразово повертались стягувачу. З урахуванням того, що стягувачем в межах встановленого законом строку вимоги направлялись повторно вважають позовні вимоги безпідставними та просили суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи до суду не зявився, просив розглянути справу за відсутності своїх представників. Проти позову заперечили, про що надали письмові заперечення, у яких просили суд відмовити у задоволені позову посилаючись на ті обставини, що Відділом ДВС не порушувались строки відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

21 липня 2015 року ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі № 6/235/187/15 за поданням Відділу ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон відмовлено. Зазначену ухвалу сулу позивач отримала 29 липня 2015 року та дізналася про те, що на виконанні у Відділу ДВС знаходяться вимоги Управління ПФ № Ф-477 та Ф-2739д від 07 квітня 2012 року та 14 березня 2011 року, відповідно.

З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2015 року Відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 46251074 з примусового виконання вимоги Управління ПФ про сплату недоїмки № Ф-477 від 07 квітня 2012 року на суму 3 959,00 гривень, та виконавче провадження від 01 квітня 2015 року № 47054586 з примусового виконання вимоги Управління ПФ про сплату недоїмки № Ф-2739д від 14 березня 2011 року на суму 794,94 гривень.

Судом встановлено, що вимога № Ф-2739д від 14 березня 2011 року, яка видана Управлінням ПФ, про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу на суму - 794,94 гривень (ВП № 47054580) вперше до Відділу ДВС надійшла 06 квітня 2011 року.

13 грудня 2011 року Відділом ДВС на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» згадана вимога повернута стягувачу.

Вдруге вимога предявлена 17 січня 2012 року та 21 червня 2012 року на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернута стягувачу.

Втрете вимога предявлена 20 липня 2012 року та 27 липня 2012 року виконавче провадження закінчене на підставі пункту 10 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

24 жовтня 2012 року, 18 березня 2013 року та 07 серпня 2014 року зазначена вище вимога Управління ПФ предявлена до Відділу ДВС в четвертий, в пятий та шостий рази, відповідно. 09 квітня 2013 року, 19 червня 2014 року та 02 грудня 2014 року Відділом ДВС на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» вимога повернута стягувачу.

Також судом встановлено, що вимога Управління ПФ № Ф-477 від 07 квітня 2012 про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу на суму 3 959,00 гривень (ВП № 46251074) надійшла до відділу ДВС 01 серпня 2012 року.

08 квітня 2013 року на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» згадана вимога повернута стягувачу.

Вдруге вимога предявлена 17 березня 2014 року та 19 червня 2014 року повернута стягувачу.

Втрете вимога предявлена 04 серпня 2014 року та 17 жовтня 2014 року виконавче провадження закінчене на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до преамбули Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606) цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з приписами статті 22 Закону № 606 виконавчі документи, зокрема, вимоги органів Управління Пенсійного фонду, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону № 606 визначено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання. Частина друга зазначеної статті встановлює, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону № 606 у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Доводи відповідача щодо відсутності в діях державного виконавця порушень строків відкриття виконавчого провадження передбачених статтею 22 Закону № 606, оскільки вимоги Управління ПФ неодноразово повертались стягувачу не приймаються судом з огляду на таке.

Судом встановлено, що вимога № Ф-2739д від 14 березня 2011 року, яка видана Управлінням ПФ, про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу на суму - 794,94 гривень (ВП № 47054580) вперше до Відділу ДВС надійшла 06 квітня 2011 року.

13 грудня 2011 року Відділом ДВС на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» згадана вимога повернута стягувачу.

Вдруге вимога предявлена 17 січня 2012 року та 21 червня 2012 року на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернута стягувачу.

Втрете вимога предявлена 20 липня 2012 року та 27 липня 2012 року виконавче провадження закінчене на підставі пункту 10 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

24 жовтня 2012 року, 18 березня 2013 року та 07 серпня 2014 року зазначена вище вимога Управління ПФ предявлена до Відділу ДВС в четвертий, в пятий та шостий рази, відповідно. 09 квітня 2013 року, 19 червня 2014 року та 02 грудня 2014 року Відділом ДВС на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» вимога повернута стягувачу.

Також судом встановлено, що вимога Управління ПФ № Ф-477 від 07 квітня 2012 про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу на суму 3 959,00 гривень (ВП № 46251074) надійшла до відділу ДВС 01 серпня 2012 року.

08 квітня 2013 року на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» згадана вимога повернута стягувачу.

Вдруге вимога предявлена 17 березня 2014 року та 19 червня 2014 року повернута стягувачу.

Втрете вимога предявлена 04 серпня 2014 року та 17 жовтня 2014 року виконавче провадження закінчене на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

З викладеного вбачається, що доводи відповідача не можуть бути прийняти до уваги, оскільки сумарна кількість днів у періодах між поверненнями вимог та наступними їх зверненнями до виконання значно перевищує один рік.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167, 181, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати дії Відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області щодо прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження з пропущеним строком для звернення виконавчих документів до виконання протиправними.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області про відкриття виконавчого провадження № 46251074 від 30 січня 2015 року з виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України у м. Красноармійську та Красноармійському районі № Ф-477 на суму 3 959,00 гривень.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області про відкриття виконавчого провадження № 47054586 від 01 квітня 2015 року з виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України у м. Красноармійську та Красноармійському районі № Ф-2739д на суму 794,94 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.