Справа № 817/2375/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 листопада 2015 року Справа №817/2375/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представники ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача1: Зелінський Р.В.,

відповідача2: представник Ящук О.В.,

відповідача3: представник не прибув,

третя особа на стороні відповідача: представник ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Зелінського Романа Віталійовича, Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Зелінського Романа Віталійовича, Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинення певних дій.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 09.02.2006 року про реєстрацію права власності на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 та зобов'язати Реєстраційну служби Рівненського міського управління юстиції внести запис про скасування даного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності належала квартира площею 62,8 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - квартира), про що виконавчим комітетом Рівненської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло від 27.01.1996 року (а.с. 69).

03.09.1998 року ОСОБА_8 складено заповіт на ім'я доньки - ОСОБА_7 про передачу їй у разі смерті усього майна заповідача, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищуком І.М., зареєстрований за №2622 (а.с. 77).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, про що міськвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 29.11.1998 року (а.с. 88).

Рішенням Рівненського міського суду від 16.12.2005 року по справі №2-10846 за ОСОБА_7 визнано право власності на 1/3 частини квартири, як спадкове майно після смерті спадкодавця - ОСОБА_8 (а.с. 92).

Право власності ОСОБА_7 на 1/3 частини квартири зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що внесено запис за №85-20685 у книзі 78 від 09.02.2006 року та видано витяг №9792103 від 09.02.2006 року (а.с. 93).

Матеріалами інвентаризаційної справи підтверджується, що про існування рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 09.02.2006 року про реєстрацію права власності на 1/3 частини квартири за ОСОБА_7 позивач дізнався 27.03.2006 року.

Зокрема, 27.03.2006 року ОСОБА_1 було подано до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" заяву, зареєстровану за вх. №320, в якій останній просив не видавати документи про реєстрацію права власності на квартиру за заявою ОСОБА_7, у зв'язку із наявністю між ними спору, який вирішується у судовому порядку (а.с. 94).

Крім того, 17.07.2006 року позивачем долучено до матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру копію ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 05.07.2006 року, якою рішення Рівненського міського суду від 16.12.2005 року по справі №2-10846 про визнання за ОСОБА_7 право власності на 1/3 частини квартиру, скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с. 95-96).

Позивач та його представники також неодноразово, а саме 05.08.2009 року, 21.01.2010 року, 25.11.2011 року та 16.07.2015 року, тобто, після прийняття оспорюваного рішення, ознайомлювались з матеріалами інвентаризаційної справи на квартиру і знімали з них копії, а позивач, окрім цього, звертався до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" та правоохоронних органів із заявами про захист своїх порушених прав, зі змісту яких слідує, що йому було відомо про існування рішення від 09.02.2006 року про реєстрацію права власності на 1/3 частини квартири за ОСОБА_7 (а.с. 140-178).

Наведені обставини також були визнані позивачем у судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_1 був обізнаний про порушення своїх прав, свобод та інтересів внаслідок прийняття оспорюваного рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 09.02.2006 року про реєстрацію права власності на 1/3 частини квартири за ОСОБА_7 з 27.03.2006 року.

Проте, адміністративний позов на їх захист позивачем подано до суду 19.08.2015 року, тобто, з порушенням строків звернення, встановлених частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні жодних причин поважності пропуску строку звернення до суду не навів.

Представник позивача зазначила, що станом на час, коли позивач дізнався про прийняття вказаного рішення, його право таким рішенням ще не було порушене.

Проте, зазначене не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з наданих суду доказів, позивач від самого початку ставив під сумнів право власності ОСОБА_7 на 1/3 частини квартири та підстави його виникнення і оспорював їх у судовому порядку.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Поважними в розумінні статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України можуть визнаватися ті причини, які не залежали від волі позивача та створювали об'єктивні перешкоди в реалізації ним свого права на звернення до суду.

Суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини пропуску строку не відповідають наведеним критеріям і не можуть визнаватися поважними, оскільки не впливали на можливість позивача звернутися до суду з адміністративним позовом.

Крім того, позивач протягом тривалого періоду часу, а саме близько 9 років, не реалізував своє права на звернення до суду.

В силу вимог частини 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За наведених обставин, адміністративний позов, поданий позивачем із пропуском строку звернення до суду з причин, які не можуть бути визнані судом поважними, а тому підлягає залишенню без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 09.02.2006 року про реєстрацію права власності на 1/3 частини квартири за ОСОБА_7, зобов'язання Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції внести запис про скасування даного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_12 проти Іспанії" від 07.07.1989 року).

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 155, ст. 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Зелінського Романа Віталійовича, Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 09.02.2006 року про реєстрацію права власності на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, зобов'язання Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції внести запис про скасування даного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Шарапа В.М.