Справа № 2а-0770/333/12
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-0770/333/12
рядок статзвітності № 8.2.3
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА
06 березня 2012 року м. Ужгород
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Луцович М.М.
при секретарі судового засідання Гулай М.В.
представника позивача ОСОБА_1;
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ТОВ «Закарпаття-Брухт»до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,
До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаття - Брухт»з адміністративним позовом до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкового-повідомлення рішення від 25.05.2011 року за № 135/23-1/34563660/2754 на загальну суму 497149,65 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що з оскаржуваним податковим повідомленням рішенням він незгідний, зазначає, що відповідно до акту від 10.05.2011 року № 388/23-1/34563660 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю, аналітичної роботи ОСОБА_3 була проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Закарпаття Брухт»з питань правильності нарахування земельного податку за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, за результатами якої Ужгородською МДПІ було прийнято податкове повідомлення - рішення про стягнення донараховного податкового зобовязання та фінансових санкцій на загальну суму 497149,65грн. Підставою для нарахування вказаної суми заборгованості було те, що розрахунок земельного податку відповідачем проведено було за ставкою 1% від грошової оцінки земельної ділянки яка складала 3611891,25 грн., а необхідно було проводити за ставкою 5 % від грошової оцінки земельної ділянки, крім того позивачем, не сплачено земельний податок за 2010 рік. Позивач вважає, що посадовими особами податкового органу при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення порушено норми Закону України «Про плату за землю», норми Податкового кодексу України.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі з обґрунтуванням які викладені в письмових запереченнях проти позову.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатття - Брухт»знаходиться на обліку в Ужгородській МДПІ як платник окремих податків зокрема є платником земельного податку.
26.02.2010р. Ужгородською МДПІ було проведено документальну невиїзну перевірку по питанню дотримання встановлених законодавством граничних строків узгодженого податкового зобов'язання з земельного податку TOB «Закарпття - Брухт»за період з 01.01.2008р. по 31.12.2010р.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 10.05.2011р, №388/23-1 /34563660 про результати документальної позапланової перевірки TOB «Закарпаття Брухт»з питань правильності нарахування земельного податку за період з 01.01.2008р. по 31.12.2010р. та винесено податкове повідомлення - рішення Ужгородської МДПІ від 25.05.2011р. № 135/23-1 /34563660/2754 про стягнення донараховного податкового зобовязання та фінансових санкцій на загальну суму 497149,65грн. Підставою для нарахування вказаної суми заборгованості було те, що розрахунок земельного податку проведено було за ставкою 1% від грошової оцінки земельної ділянки яка складала 3611891,25 грн., а необхідно було проводити за ставкою 5 % від грошової оцінки земельної ділянки.
Відповідно до статті 2 Закону N 2535 «Про плату за землю»використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.
Згідно із статтею 7 Закону N 2535 ставки земельного податку з земель населених пунктів, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової оцінки.
Статтею 8 Закону N 2535 визначено, що податок за земельні ділянки за межами населених пунктів, надані для підприємств промисловості, транспорту, зв'язку та іншого призначення справляється з розрахунку 5 відсотків від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.
Частиною третьою статті 7 та частиною другою статті 8 Закону N 2535 встановлено, що у разі придбання земельної ділянки на підставі цивільно-правової угоди розмір податку розраховується від суми, що дорівнює грошовій оцінці землі, але в будь-якому разі сума, від якої розраховується розмір податку, не може бути меншою ціни земельної ділянки, що вказана в угоді.
Статтею 14 вказаного Закону N 2535 передбачено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою, (стаття 15 Закону України «Про плату за землю»).
Відповідно до ст. 18 Закону N 2535 встановлено, що платники, яких своєчасно не було залучено до сплати земельного податку, сплачують податок не більш як за два попередні роки, а перегляд неправильно нарахованого податку, стягнення або повернення його платнику допускаються не більш як за два попередні роки.
В судовому засіданні відповідачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими у даному випадку письмовими доказами, що належна ТОВ «Закарпаття-Брухт»земельна ділянка розташована за межами с. Оноківці Ужгородського району.
Як вбачається з акту перевірки від 10.05.2011р, №388/23-1 /34563660 при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваного позивачем податкового повідомлення - рішення від 25.05.2011р. № 135/23-1 /34563660/2754 відповідач зробив висновок про розташування земельної ділянки за межами населеного пункту тільки на підставі інформації, яка міститься у договорі купівлі продажу зазначеної земельної ділянки від 07.05.2007 року та відповіді Управління держкомзему в Ужгородському районі, яка була направлена до податкового органу на запит щодо вартості грошової оцінки зазначеної земельної ділянки, тоді як належним правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на земельну ділянку та містить відомості щодо її місця розташування є державний акт на право власності на земельну ділянку, натомість договір купівлі-продажу є тільки підставою для видачі вказаного правовстановлюючого документу.
Так, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 025482 від 14 серпня 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаття-Брухт»є власником земельної ділянки площею 5,0000 га. Земельна ділянка розташована на території Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, а село Оноківці є населеним пунктом.
Як вбачається з листа від 25.11.2011 року № 01-11/2165 Управління держкомзему в Ужгородському районі за підписом начальника управління ОСОБА_5 надати копії матеріалів із проекту встановлення меж населеного пункту с. Оноковці Ужгородського району є неможливим оскільки 14.07.2005 року працівниками ВДСБЕЗ Ужгородського РВ УМВС проведено виїмку оригіналу проекту землеустрою та такий станом на 25.11.2011 року до управління не був повернутий.
Таким чином з вказаного листа чітко вбачається, що лише розроблено проект землеустрою щодо зміни та встановлення меж населеного пункту с. Оноковці Ужгородського району Закарпатської області.
Відповідно до ст. 173 Земельного кодексу України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обґрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів. Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викуп) відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 4.2 п. 4 «Методичних рекомендацій з розробки проекту землеустрою щодо встановлення або зміни меж населеного пункту»затвердженого наказом Держкомзему від 10 липня 2008 року № 165 визначено, «Встановлення меж населеного пункту вважається таким, що відбулося, після встановлення меж в натурі (на місцевості) та внесення відомостей до державного земельного кадастру».
В судовому засіданні відповідачем не подано доказів того, що межі населеного пункту с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області є встановлені на місцевості та внесені до державного земельного кадастру.
Відповідно до ст. 176 Земельного кодексу України визначено, межі адміністративно-територіальних утворень посвідчуються державним актом України. Форма та порядок видачі державного акта України на межі адміністративно-територіального утворення встановлюються Верховною Радою України.
Відповідно до статті 19 Конституції України державні органи повинні діяти тільки на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
У позовній заяві позивач ставить вимогу про скасування спірного податкового повідомлення-рішення.
Разом з тим, згідно п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
У даному випадку суд вважає, що з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача слід визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області від 25.05.2011р. № 135/23-1 /34563660/2754 в частині податкового зобовязання ТОВ «Закарпаття-Брухт»по земельному податку в розмірі 451851,88 грн.
Що стосується решти позовних вимог щодо податкового зобовязання ТОВ «Закарпаття-Брухт»по земельному податку суд констатує наступне.
Як вбачається з акту перевірки від 10.05.2011 року № 388/23-1/34563660 ТОВ «Закарпаття-Брухт»до 2009 року сплачувало земельний податок з поданих розрахунків виходячи з 1% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки яка складала 3611891,25 грн. з індексацією відповідно до законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні у ТОВ «Закарпаття-Брухт»наявна заборгованість по сплаті земельного податку за 2010 рік, яка розраховується з нормативно грошової оцінки земельної ділянки 2006 року, яка складала 3611891,25 грн.
Зважаючи на вказані норми Закону, враховуючи обставини, встановлені судом, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд
Позовну заяву ТОВ «Закарпаття-Брухт»задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції № 135/23-1/34563660/2754 від 25.05.2011 року, в частині податкового зобовязання ТОВ «Закарпаття-Брухт»по земельному податку в розмірі 451851,88 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий-суддя Луцович М.М.