Справа № 804/14125/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Філінг» (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Відповідач проти задоволення позову заперечував, заначивши, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, адже прийнято на підставі акту перевірки, за висновками якого позивачем порушені приписи пп. 135.4.1 п. 135.4., пп. 135.5.4 п. 135.5. ст. 135 ПКУ, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 148 152,00 грн. за взаємовідносинами з ТОВ «Гордон-Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп». В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, навівши доводи, викладені в письмових запереченнях та в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення. В судове засідання 10.11.15, про дату час та місце проведення якого повідомлений належним чином, представник відповідача не прибув, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, з огляду на приписи ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.
Вивчивши доводи позову та заперечень, заслухавши 06.10.15 пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Підставою для означених висновків слугували: - постанова старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковника податкової міліції Зайцева В.А. від б/д; - податкова інформація № 1170/7/26-54-22-04-18 від 15 травня 2015 року по ТОВ «Амарант Груп» від ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві та акт від 13.05.15 №109/26-54-22-04-07/39378923 ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві відносно ТОВ «Гордон - Сервіс»; - дані інформаційних систем ДФІ щодо ТОВ «АМАРАНТ ГРУП» та ТОВ «ГОРДОН- СЕРВІС», на підставі яких відповідач дійшов висновку про відсутність відповідних виробничих потужностей для ведення фінансово-господарської діяльності означеними платниками податків. Відповідачем в акті зазначено, що договори укладені між ПП «Філінг» та ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон- Сервіс» мають протиправний характер, оскільки укладені без мети настання реальних наслідків, а документи, якими оформлені зазначені в акті перевірки операції, не мають юридичної сили, отже продаж товару такими платника позивачу не підтверджено.
Рішенням ГУ ДФІ у Дніпропетровській області від 21.08.15 скарга позивача, подана в порядку адміністративного оскарження, залишена без розгляду (а.с.47-48).

Розв'язуючи спір суд зазначає наступне. Як вбачається з вступної частини акту перевірки, на підставі якого прийнято спірне рішення, перевірка позивача призначена та проведена у зв'язку з отриманням постанови старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковника податкової міліції Зайцева В.А. від б/д та згідно обставин пп.78.1.11, п.78.1 ст.78 ПКУ, за змістом описової частини акту у ДПІ наявні протоколи допиту свідків посадових осіб ТОВ «Гордон-Сервіс» () та ТОВ «Амарант Груп» (), в яких посадові особи зазначених підприємств - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зазначили, що не мають відношення до господарської діяльності ТОВ «Гордон-Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп» відповідно.

Судом встановлено, сторонами в судовому засіданні 06.10.15 визнано, що спірні суми витрат сформовані позивачем за взаємовідносинами з ТОВ «Гордон-Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп» на підставі договорів поставки НД №106 від 20.10.14 та №46 від 04.06.14. На підтвердження реальності здійснення господарських операцій на підставі наведених договорів та наявності права на формування витрат за такими операціями позивачем надано до суду: відповідні договори, видаткові та податкові накладні, рахунки на оплату, банківські виписки в підтвердження оплати позивачем отриманих товарів.

Суд зважує на приписи п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПКУ, якими визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений ст.78 ПКУ, відповідно до п.78.1 якої, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, перелік яких наведений у підпунктах 78.1.1 - 78.1.13 ст.78 цього Кодексу.

Приписами пп. 78.1.11 п. 78.1 ст.78 ПКУ визначено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Положеннями п.86.9. ПКУ (в редакції, чинній на час прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення) визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили; матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Наведені приписи узгоджуються з приписами, викладеними в ст.58 ПКУ (в редакції, чинній на час прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення), відповідно до яких: у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом (абз.1 п.58.4 ст.58 ПКУ).

Відповідно до імперативних положень абз.2 п.58.4 ст.58 ПКУ (в редакції, чинній на час прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення) складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

На підставі наведених законодавчих приписів суд доходить до висновку, що матеріали перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку, а статус таких матеріалів перевірки та висновків державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність, при цьому контролюючий орган позбавлений права приймати податкове повідомлення-рішення із визначенням грошового зобов'язання до набрання законної сили обвинувальним вироком, винесеним судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, або рішенням про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Суд зважає, що оскільки законодавець в п. 86.9 ст.86 та пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПКУ (в редакції, чинній на час прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення) не конкретизує коло осіб, щодо яких може бути призначено документальну позапланову перевірку на підставі рішення компетентної особи в рамках розслідування кримінального правопорушення, то відповідну документальну перевірку, зокрема, за постановою слідчого, може бути проведено щодо будь-яких осіб. Отже, п.86.9 ст. 86 ПКУ (в редакції на час прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення) врегульовує порядок оформлення результатів документальних позапланових перевірок стосовно будь-якої особи, щодо якої призначено відповідну перевірку на підставі пп.78.1.11 п.78.11 ст.78 вказаного Кодексу.

Як зазначено вище, перевірка позивача проведена на підставі пп. 78.1.11 п.78.1. ст.78 ПКУ та у зв'язку із постановою старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковника податкової міліції Зайцева В.А. про провдення перевірки позивача. Відповідачем не надано до суду доказів існування на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відомостей про прийняття судом рішення в кримінальному провадженні, в межах якого проведено документальну перевірку позивача, матеріали справи не містять доказів набрання законної сили рішенням суду в такому кримінальному провадженні на момент винесення відповідачем оскаржуваного рішення.

На підставі наведених законодавчих приписів суд вказує на те, що відсутність відповідного рішення суду в кримінальній справі не дає підстав контролюючому органу для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення грошового зобов'язання платнику податків за результатами перевірки, призначеної в рамках кримінальної справи. Отже, у ДПІ було відсутнє право складати податкове повідомлення-рішення до набрання чинності судового рішення у кримінальній справі.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що відповідачем безпідставно та з порушенням приписів ПКУ (в редакцій, чинній на час прийняття ДПІ оскаржуваного рішення) винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення, якими позивачу визначені грошові зобов'язання з податку на прибуток, а відтак воно не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч.3 ст.2 КАС України, а тому є протиправними.

З приводу тверджень відповідача щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «Гордон Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп» суд зважує на те, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України та ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків або нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись (нереального правочину), можуть бути: - обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України); - рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином); - рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Втім, відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб позивача, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочинів позивача із згаданими контрагентами недійсним.

Разом з тим, суд зазначає, що за наведених вище обставин призначення перевірки позивача у адміністративного суду відсутні підстави для дослідження правомірності нарахування позивачу грошових зобов'язань з податків, в тому числі надання оцінки поясненням осіб, викладеним в протоколах допиту свідків в кримінальному провадженні, розслідування в якому триває, оскільки контролюючий орган перш за все не мав законних підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду по кримінальній справі, в межах якої було призначено перевірку позивача в порядку кримінально-процесуального законодавства.

Адже, враховуючи приписи ПКУ (в редакцій до 01.09.15), матеріали перевірки та висновки органу контролюючого органу, викладені в акті податкової перевірки, призначеної на підставі постанови слідчого відповідно до кримінально-процесуального закону, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень про визначення платнику податків грошових зобов'язань. Інакший підхід суперечив би базовим нормам Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ст. 62).

З огляду на викладене, позовні вимоги ПП «Філінг» підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 06.08.15 визнанню протиправними та скасуванню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до с.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 06.08.15 №.

Присудити на користь ПП «Філінг» сплачений судовий збір в розмірі 3333,43 грн. (три тисячі триста тридцять три гривні 43 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев