Справа № 812/1015/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/800/24019/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Головчук С.В., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Фелікс» до Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області про скасування вимоги про сплату боргу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року Приватне підприємство (далі - ПП) «Фелікс» звернулося до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю 1083 від 09 січня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що рішенням суду, яке набрало законної сили встановлено відсутність у позивача станом на 01 лютого 2012 року недоїмки в сумі 532 807,31 грн. За період з 01 лютого 2012 року по 01 січня 2013 року будь-яких нарахувань страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не проводилось ні позивачем у розрахунках внесків, ні відповідачем в актах перевірок.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року, адміністративний позов задоволено. Визнано недійсною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області № Ю 1083 від 09 січня 2013 року про сплату боргу.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПП «Фелікс» є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Краснодонської міської ради Луганської області, перебуває на обліку в якості платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області 09 січня 2013 року з посиланням на статтю 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сформовано вимогу про сплату боргу № Ю 1083 на суму недоїмки у розмірі 532 807,31 грн., із зазначенням, що дана сума заборгованості обліковується за позивачем станом на 31 грудня 2012 року.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, була встановлена відсутність за позивачем заборгованості у розмірі 532 807,31 грн. та скасовано попередні вимоги про сплату боргу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Отже, правовою підставою для прийняття рішення про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та застосування штрафних (фінансових) санкцій, відповідно до вищевказаного Закону є факт несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, вимога Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області, якою визначено суму недоїмки в розмірі 532 807,31 грн. зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, вже була предметом розгляду у Луганському окружному адміністративному суді. Так, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2012 року у справі №2а/1270/2074/2012 адміністративний позов ПП «Фелікс» до Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області про визнання недійсною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю 130 від 07 лютого 2012 року, з визначеною сумою боргу в розмірі 532 807,31 грн., було задоволено. Визнано недійсною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області від 07 лютого 2012 року № Ю 130. Вказана постанова залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року. Крім того, судами встановлено, що сума недоїмки 532 807,31 грн. виставлялася також в вимогах від 07 лютого 2011 року та від 07 листопада 2011 року, які також були скасовані в судовому порядку.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно із частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, була встановлена відсутність за позивачем заборгованості у розмірі 532 807,31 грн. та скасовано попередні вимоги про сплату боргу, вимога Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області про сплату боргу № Ю 1083 від 09 січня 2013 року, виставлена на ту ж саму суму боргу, рішення по якому вже скасовано в судовому порядку, є незаконною.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко С.В. Головчук М.І. Мойсюк