Справа № 820/7957/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 листопада 2015 р. Справа № 820/7957/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: представника позивача - Лукашиної І.А.,

представника відповідача - Ящикової І.С.,

представника відповідача - Соколової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М.", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.07.2015 року № у повному обсязі.

В обґрунтування позову зазначено, що викладені відповідачем у акті перевірки факти неправомірно кваліфіковані як такі, що свідчать про порушення позивачем граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань з орендної плати за землю по податковим деклараціям за 2009 рік та 2010 рік, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, підлягає скасуванню.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та його винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, підтримали правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просили суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." перебуває на податковому обліку в Індустріальній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Судом встановлено, що фахівцями Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." з питань порушення податкового законодавства, результати якої оформлені актом №2621/20-36-15-04-16/31797878 від 30.06.2015 року (далі по тексту - акт перевірки, а.с.14-16).

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 14.07.2015 року № (а.с.11), відповідно до якого встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з орендної плати за землю та на підставі п.126.1 ст.126 ПК України за затримку на 1060 календарних днів сплати грошового зобов'язання позивачу донараховано суму штрафних санкцій у розмірі 1404050,25 грн.

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." орендує земельну ділянку на підставі договору оренди землі з Харківською міською радою від 29.02.2008 року (а.с.57-61).

Відповідно до податкових декларацій орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 та 2010 роки від 21.01.2009 року та від 27.01.2010 року відповідно (а.с.17-22) позивачем задекларовано розмір орендної плати щомісячно за 2009-2010 роки.

Відповідно до бухгалтерської довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." (а.с.45-46) позивачем сплачувалась орендна плата за землю за звітний період 2009-2010 року протягом січня-серпня 2009 року, протягом вересня 2009 року до кінця 2010 року підприємство не сплачувало зазначений вид податку.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2010 року по справі №Б-19/07-10 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М.", що передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до порушення справи про банкрутство і до введення мораторію; припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), в тому числі податкової застави, адміністративного арешту та арешту в процедурі виконавчого провадження, що застосовані до порушення справи про банкрутство (а.с.134-135), ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.09.2010 року скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів , який введено ухвалою від 12.02.2010 року (а.с.136-137).

Відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 29.10.2010 року по справі №Б-19/234-10 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." (а.с.160-161).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.07.2011 року по справі №Б-19/234-10 скасовано мораторій, введений ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2010 року (а.с.162-163).

01 лютого 2013 року позивачем подано декларацію з плати за землю за 2013 рік, 10 квітня 2013 року позивачем подано уточнюючу декларацію за 2013 рік (а.с.47-56).

Суд зазначає, що відповідно до наданого до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення розрахунку штрафних санкцій по орендній платі за землю по акту перевірки ТОВ "С.К.С.М." за період з 01.01.2012 року по 31.10.2014 року у графі "фактично сплачене податкове зобов'язання" (підграфа "дата сплати та № документа, на підставі якого здійснено сплату") зазначено відомості щодо платіжних доручень та уточнюючої декларації № від 10.04.2013 року, у графі "граничний термін сплати" вказано дату 07.12.2011 року (а.с.12-13).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 126 ПК України передбачена відповідальність у разі порушення правил сплати (перерахування) податків. Так, відповідно до приписів вказаної статті, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до статті 116 ПК України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

За одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України. Приписами ст. 113 ПК України передбачено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платників податків від обов'язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (ст.114 ПК України).

Відповідно до п.102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Тобто, відповідно до вимог ст.126 Податкового Кодексу України штрафна санкція може бути застосована тільки після сплати суми податкового зобов'язання, а також у тому розмірі, який обчислюється відповідно до кількості днів затримки сплати податкового зобов'язання, виходячи із граничного терміну сплати таких зобов'язань.

Однак відповідачем до матеріалів справи не надано жодних документальних пояснень та нормативно-правового обґрунтування щодо визначення у розрахунку штрафних санкцій по орендній платі за землю по акту перевірки ТОВ "С.К.С.М." за період з 01.01.2012 року по 31.10.2014 року дати граничного терміну сплати 07.12.2011 року.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.09.2010 року скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, який введено ухвалою від 12.02.2010 року, ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.07.2011 року по справі №Б-19/234-10 скасовано мораторій, введений ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2010 року.

Зазначені обставини, всупереч посиланням на них представника відповідача, не перебувають у змістовно-логічному зв'язку із визначенням контролюючим органом граничного терміну сплати зобов'язань 07.12.2011 року.

Окрім того, судом встановлено, що уточнюючою декларацією від 10.04.2013 року позивачем зменшено зобов'язання з орендної плати за землю за 2013 рік, а тому суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача не те, що це зменшення податкових зобов'язань є загальним зменшенням податкових зобов'язань (за сумою боргу зазначеним платежем взагалі) з огляду на наступне.

Відповідно до п. 38.1 ст.138 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Тобто, податкове законодавство пов'язує виконання податкових зобов'язань виключно з їх сплатою.

Як вже зазначалось судом вище, у розумінні вимог ст. 126 ПК України нарахування штрафних санкцій можливо виключно після сплати суми податкового зобов'язання, а тому нарахування штрафних санкцій із визначенням факту сплати податкового зобов'язання у вигляді подання позивачем уточнюючої декларації № від 10.04.2013 року суперечить вимогам податкового законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року N 2).

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Зокрема, п.6 ч.3 ст.2 КАС передбачає прийняття рішення суб'єктом владних повноважень розсудливо.

Під нерозсудливими (інакше - безглуздими, ірраціональними) рішеннями, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень можна розуміти такі, яких жоден суб'єкт владних повноважень не міг би допустити, діючи відповідно до здорового глузду та обов'язків, покладених на нього законом.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про невідповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вимогам ст.2 КАС України, а тому на виконання вимог ст.162 КАС України воно підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 69, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.07.2015 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М." () сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.