Справа № 461/6644/15-а
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/6644/15-а
Провадження № 2а/461/341/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2015

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Домашовець М.Ф.

з участю:

представниці позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника третьої особи,

яка заявляє самостійні вимоги

на предмет спору ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

третьої особи , яка не заявляє

самостійних вимог на

предмет спору ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сніп» до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, а також за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_7 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування розпоряджень.

Також з аналогічним позовом звернулася до суду третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_7 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування розпоряджень.

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що 11 квітня1996 року Головою Галицької районної адміністрації видано Розпорядження № 342 за фактом розгляду заяви гр. ОСОБА_8, яким затверджено висновок міжвідомчої комісії від 19.09.95 та дозволено гр. ОСОБА_8 експлуатувати добудову частини будинку, яка здійснена в 1988 році. Після цього, квартира АДРЕСА_1 повинна була складатися з чотирьох житлових кімнат площею 49,8 кв.м., кухні площею 10,7 кв.м., коридорів площею 3,14 кв.м., 1,6 кв.м., 1,5 кв.м., кладових площею 2,1 .кв.м., ванни площею 4,7 кв.м. та вбиральні площею 3,2 кв.м. (тобто загальною площею 79,7 кв.м.) (копія Розпорядження додається). 25 лютого 2009 року Розпорядженням Галицької районної адміністрації № 130 (копія додається) внесено зміни у Розпорядження Голови адміністрації № 342 від 11 квітня 1996 року, в результаті яких загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 96,7 кв.м., тобто на 17 кв.м. більшою. Вважає, що у 1996 році Галицька районна адміністрація не мала жодних повноважень надавати згоду на узаконення даної прибудови. Розпорядженням Галицької районної адміністрації 25.02.2009 від року пунктом другим дозволено експлуатувати добудову частини будинку, яка здійснена в 1988 році громадянці ОСОБА_8, яка станом на час видачу оспорюваного розпорядження не була власницею квартири № 1, а її місцеперебування було невідомим. Крім цього, органи місцевого самоврядування не мають повноважень скасовувати свої попередні рішення, вносити зміни тощо. У звязку з цим просить суд визнати незаконними та скасувати розродження голови Галицької РА ЛМУ від 11.04.1996 року №342 та 25.02.2009 року №130.

Представниці позивача та представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали аналогічні пояснення викладенні у позові. Просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що розпорядження які оскаржує позивач та третя особа прийняті в межах повноважень районної адміністрації. Посилання позивача на положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення є недоцільним, оскільки в положенні іде мова про специфіку обєктів, які будувались за державним фінансуванням, а в оскаржуваному розпорядженні мова іде не про будівництво обєкта, а про добудову веранди до вже існуючої квартири. Крім цього, позовна заява подана з порушення строку звернення до суду. У звязку з цим вважає позовні вимоги необґрунтованими. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що ОСББ не має права звертатись з позовом до співвласника будинку про скасування правовстановлюючих документів на належному йому власність. Крім цього, збори представників не можуть вирішувати питання, які стосуються майнових прав членів обєднання, погіршують умови використання майна або умови проживання. Вважає, що голова ОСББ може представляти в суді ОСББ лише за рішенням зборів ОСББ. У звязку з цим просив позовні вимоги залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.04.1996 року винесено розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №342, згідно якого затверджено висновок міжвідомчої комісії від 19.09.1995 року та дозволено ОСОБА_6 експлуатувати добудову частини будинку, яка здійснена в 1988 році. Після цього, квартира АДРЕСА_2 буде складатися з чотирьох житлових кімнат пл.49, 8 кв.м., кухні площею 10,7 кв.м., коридорів площею 3,14 кв.м., 1,6 кв.м., 1,5 кв.м., кладових площею 2,1 кв.м., ванни площею 4,7 кв.м. та вбиральні площею 3,2 кв.м. ОСОБА_6 демонтувати самовільно встановлений гараж так як його встановлення суперечить противопожежним нормам. Начальнику ЖЕК внести зміни в документи на квартиру №1 на вул.Снопківській,16, згідно цього розпорядження. Контроль за виконання даного розпорядження покласти на заступника голови районної адміністрації (а.с.18).

25.02.2009 року винесено розпорядження «Про внесення змін у розпорядження голови адміністрації від 11.04.1996 року №342», згідно якого дозволено ОСОБА_6 експлуатувати добудову частини будинку, яка здійснена в 1988 році. Після чого квартира АДРЕСА_3 буде складатися з чотирьох житлових кімнат пл.49,8 кв.м., кухні пл.10,7 кв.м., коридорів пл. 3,0 кв.м., 14,0 кв.м., 1,6 кв.м., 1,5 кв.м., 4,6 кв.м., кладових пл.2,1 кв.м.,1,5 кв.м., ванни пл.4,7 кв.м., вбиральні пл.3,2 кв.м. (а.с.19).

Висновком №3-14 судової будівельної експертизи від 25.06.2014 року встановлено, що причиною руйнування та виникнення тріщин в капітальній стіні будинку №16 по вул.Снопківській у м.Львові, на яку опирається влаштована ОСОБА_6 перекриття над прибудовою до квартири №1 та тріщин приміщеннях 9-14 квартири АДРЕСА_4 є:

-Порушення технології виконання робіт підчас монтажу балок ОБТ при влаштуванні залізобетонного перекриття над частиною квартири №1;

-Недотримання вимог проекту по підведенню металевих перемичок над існуючими прорізами в кв.№1 при монтажі залізобетонного перекриття над частиною квартири №1;

-Неналежна експлуатація власником квартири №1 влаштованого залізобетонного перекриття над квартирою №1 та всієї будівлі прибудови до квартири.

Технічно можливо виконати демонтаж встановленого ОСОБА_6 залізобетонного перекриття та влаштування дерев?яного перекриття над прибудовою до квартири АДРЕСА_5, при умові демонтажу (монтажу) та виконання робіт з демонтажу (монтажу) ліцензованою будівельною організацією. Дані роботи супроводжуватимуться значними ризиками нанесення шкоди конструктивним елементам житлового будинку №16 (а.с.48-50).

Згідно з Рішенням Виконавчого комітету № 94 «Про розмежування повноважень між виконавчим комітетом, головою виконкому, департаментами і районними адміністраціями» від 01.03.1996 року до повноважень виконавчого комітету, а саме його підрозділу департаменту землеустрою та планування забудови міста входить; надання дозволів на добудови, прибудови та реконструкцію окремих будівель; створення комісій по прийняттю споруджених об'єктів у експлуатацію; погодження проектно-планувальної документації на всі види будівництва; видача дозволів на проведення будівельних робіт.

Рішенням Виконавчого комітету № 94 було затверджене «Положення про районну адміністрацію виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів», визначено повноваження районних адміністрацій у різних галузях. В галузі будівництва, районна адміністрація жодними повноваженнями щодо призначення державних приймальних комісій і затвердження актів про приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів житлово-цивільного призначення не була наділена.

Згідно з Правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Держжитлокомунгоспом України 13 грудня 1995 р. № 56, зареєстрованих в Мін'юсті України 19 січня 1996 р. за № .31/1056, (чинними на той час), оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводили органи місцевого самоврядування або місцеві державні адміністрації з видачею свідоцтва про право власності.

Підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності за дорученням органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації проводили бюро технічної інвентаризації. Власник, що перебудував чи реконструював його, повинен був звертатися із заявою до БТІ про проведення технічної інвентаризації об'єкта, долучивши до заяви рішення відповідного органу місцевого самоврядування або місцевої державної адміністрації або дозвіл на перебудову чи реконструювання і акт прийняття об'єкта в експлуатацію, затверджений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування або місцевої державної адміністрації.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 42 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 07.12.1990 року, чинними на той час, повноваження щодо призначення державних приймальних комісій, затвердження актів про приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів житлово-цивільного призначення, належало виконавчому комітету міської (міста обласного підпорядкування) Ради.

Пунктом 4 Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05.08.1992 року (чинного на той час), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів житлово-цивільного призначення проводиться державними приймальними комісіями, які призначалися районними, районними міста Києва, Севастопольською міською державними адміністраціями та виконкомами місцевих Рад народних депутатів.

Згідно з п. 7 Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення (чинного на той час), не допускається прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів житлово-цивільного призначення без технічного висновку про стан відповідальних несучих конструкцій та якість виконаних будівельно-монтажних робіт, який видається відповідним органом державного архітектурно-будівельного нагляду.

Таким чином, дана добудова виконана без погодженого проекту, з грубим порушенням будівельних норм, без дозволу на відповідні будівельні роботи і відповідно не прийнята в експлуатацію,

Згідно з ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції від 19.06.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Згідно ст. 113 ЦК УРСР в редакції 1963 року, володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників. При цьому, ОСОБА_6 здійснив дану прибудову не отримавши жодного дозволу ні від відповідних органів, ні згоди співвласників допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, тому при здійснення добудови права та інтереси мешканців будинку порушені. З цього випливає, що розглядаючи відповідне питання без наявності письмової згоди усіх мешканців будинку та приймаючи позитивне рішення по заяві ОСОБА_6, Галицька районна адміністрація порушила ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Суд приходить до висновку, що дане розпорядження голови Галицької районної адміністрації №342 від 11.04.1996 року є незаконним та підлягає скасуванню в частині п.п.1,2,4.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування розпорядження ГРА ЛМР №130 від 25.02.2009 року, суд приходить до наступного висновку.

Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання (така правова позиція викладена у висновку п. 5 Рішення № 7-рп/2009 Конституційного Суду України та зі змісту Постанови Верховного Суду України від 6 червня 2011 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що розпорядження ГРА ЛМР №130 від 25.02.2009 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.53 КАС України треті особи, які заявлять самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу у будь-який час до закінчення судового розгляду, пред'явивши адміністративний позов до сторін. Задоволення адміністративного позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, розгляд адміністративної справи починається спочатку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив принцип законності, встановлений ст. 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_7 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сніп» у відповідності до ч.1 ст.53 КАС України не підлягають до задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про обставини викладені у дані позовні заяві третя особа із самостійними вимогами дізналася лише із листа ОСББ «СНІП» від 25 .08.2015 року. Таким чином строк позовної давності не пропущений.

Відповідно до ст.94 КАС України з місцевого бюджету м. Львова на користь ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 467,20 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 17, 71, 128, 159-163, 167, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_7 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування розпоряджень задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункти 1, 2, 4 розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 342 від 11.04.1996 р.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 130 від 25.02.2009 р.

В решті позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_7 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 відмовити.

Відмовити в задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сніп» до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування розпоряджень.

Стягнути з місцевого бюджету м. Львова на користь ОСОБА_7 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 467,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення. В разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Радченко В.Є.