Справа № 817/3033/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року 15 год. 20 хв. Справа № 817/3033/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача - ОСОБА_1 (договір про надання правової допомоги від 21 травня 2015 року); представника відповідача - Ковалик Х.М. (довіреність від 20 жовтня 2015 року); третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов'язання виключити запис про реєстрацію місця проживання фізичної особи.

ОСОБА_4 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до Сарненського районного відділу Державної міграційної служби в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов'язання виключити запис про реєстрацію фізичної особи.

Ухвалою судді Сарненського районного суду Рівненської області від 23.07.2015 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання, під час якого проведено заміну відповідача на Управління Державної міграційної служби у Рівненській області.

Ухвалою суду від 17.08.2015 справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби у Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов'язання виключити запис про реєстрацію фізичної особи передано на розгляд Рівненському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 13.11.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

На обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує на те, що ОСОБА_4 є власником будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, в якому проживав разом з сім'єю, зокрема, дружиною ОСОБА_5, сином ОСОБА_6, донькою ОСОБА_7. У 2002 році позивач разом з дружиною переїхав до будинку на хутір Бердуха для догляду за хворою матір'ю. З того часу у будинку в м. Сарни проживав син, який у 2010 році одружився вдруге та проживав у будинку разом з дружиною ОСОБА_3 без реєстрації її місця проживання. 20.02.2014 син позивача помер, при оформленні спадщини позивач дізнався про те, що у будинку зареєстрована невістка ОСОБА_3 без його згоди на реєстрацію. Однак, при зверненні до Сарненського районного відділу Державної міграційної служби в Рівненські області про зняття ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, позивачу було відмовлено. Тому, позивач звернувся до суду за захистом свого права, оскільки, відповідно до позиції представника позивача, він не може реалізувати своє право власності, продавши будинок.

До суду також прибув представник відповідача, вказав, що дії Управління Державної міграційної служби в Рівненській області повністю відповідають вимогами законодавства. Відтак, відповідач вважає, що адміністративний позов безпідставний, тому просить суд у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання прибула третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, яка заперечила проти адміністративного позову, вказавши, що її прописка здійснювалася за згодою позивача. Крім того зазначила, що у будинку проживають ще двоє її малолітніх дітей, які також зареєстровані за даною адресою, а позивач фактично хоче позбавити ОСОБА_3 та її дітей місця проживання, у яких немає іншого житла. Тому, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 13.11.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 являється власником будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5) №18376276 від 04.04.2008: реєстраційний номер 22787595; номер запису 8-5263, в книзі 41; частка 1/1; підстава виникнення права власності - рішення суду від 11.02.2008.

Судом встановлено, що у вказаному будинку окрім позивача та його дружини також зареєстроване місце проживання їх невістки - ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) та її двох малолітніх дітей - ОСОБА_8 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 (а.с. 59)) та ОСОБА_9 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 (а.с. 60)).

Реєстрація місця проживання ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується записом в будинковій книзі (а.с. 7), яка відбулась 29.10.2010.

Позивач зазначає, що він, як власник будинку, не давав своєї письмової згоди на реєстрацію місця проживання його невістки - ОСОБА_3, в будинку за адресою: АДРЕСА_1, а відтак проведена відповідачем державна реєстрація є протиправною.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача щодо проведення державної реєстрації місця проживання ОСОБА_3 в будинку, що належить позивачу, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Зі змісту Талону реєстрації за місцем проживання (форма №10) (а.с. 81 зворотній бік) вбачається, що реєстрація ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, була здійснена 29.10.2010.

За приписами статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-IV (в редакції, чинній на момент реєстрації місця проживання ОСОБА_3 - 29.10.2010) (далі іменується - Закон України №1382-IV), громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до статті 6 Закону України №1382-IV, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Для реєстрації особа подає:

письмову заяву. Діти віком від 15 до 18 років подають заяву особисто. У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до уповноваженого органу, реєстрація може бути здійснена за зверненням іншої особи на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку;

паспортний документ. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України. Іноземець та особа без громадянства додатково подають посвідку на постійне або тимчасове проживання;

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

два примірники талона зняття з реєстрації.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи.

Зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 3 Закону України №1382-IV, реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку (стаття 14 вказаного Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» від 28.07.2004 №985 (в редакції, чинній на момент реєстрації місця проживання ОСОБА_3 - 29.10.2010) (далі іменується - Постанова №985) постановлено: Відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» затвердити такі, що додаються: зразок заяви про реєстрацію місця проживання в Україні; зразок талона зняття з реєстрації місця проживання в Україні.

Даною Постановою затверджено форму заяви про реєстрацію місця проживання. Така заява повинна містити відомості про підстави для реєстрації місця проживання заявника за зазначеною ним адресою (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи) або згоду власника житла на реєстрацію місця проживання заявника у разі відсутності документів, зазначених як підстава для реєстрації вище.

Таким чином, сама реєстрація місця проживання носить дозвільний характер та здійснюється на підставі заяви особи.

Позивач зазначає, що згоди на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, не надавав.

З метою з'ясування обставини щодо наявності чи відсутності згоди позивача на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, судом витребовувались відповідні документи у відповідача.

На вимогу суду відповідачем надано письмову заяву позивача від 22.05.2015, адресовану начальнику Сарненського районного відділу ДМС України в Рівненській області (а.с. 75), з вимогою вжиття невідкладних заходів по анулюванню запису про реєстрацію ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду даної заяви, начальником Сарненського районного відділу ДМС України в Рівненській області надано відповідь від 28.05.2015 №31/1171 (а.с. 75 зворотній бік), де зазначено, що спростувати чи підтвердити факт надання позивачем згоди на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 неможливо, оскільки заяви на реєстрацію за 2010 рік знищені по акту від 30.01.2015.

На підтвердження даних обставин суду надано Акт «Про відбирання на знищення і знищення номенклатурних справ у Сарненському РВ УДМС України в Рівненській області» від 30.01.2015 (а.с. 76), що підтверджує факт знищення відповідачем заяв за 2010 рік, зокрема, заяв, що стосуються реєстрації місця проживання ОСОБА_3 (пункти 118-119).

Таким чином, суд зазначає, що факт наявності чи відсутності письмової згоди позивача на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, неможливо встановити відповідними письмовими доказами (стаття 79 КАС України), оскільки належні документи були знищені відповідачем в порядку, визначеному Наказом МВС України від 04.06.2002 №519.

За правилами частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З метою встановлення наявності або відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, судом допитано в якості свідка дружину позивача - ОСОБА_5, яка вказала, що на даний час в будинку за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване місце проживання за нею, її чоловіком (позивачем), їх донькою, невісткою - ОСОБА_3 та її двома малолітніми дітьми. Свідок зазначив, що її чоловік (позивач) проживав з січня 2008 року на хуторі Бердуха, с. Тинне, та здійснював догляд за його матір'ю, в тому числі і у 2010 році. Також свідок вказав, що будинкова книга перебувала у їх покійного сина та у невістки - ОСОБА_3, а після смерті сина у 2014 році дану будинкову книгу забрав свідок.

Свідок зазначив, що на прохання невістки - ОСОБА_3, він прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_1, взяв будинкову книгу та разом з останньою прибули до паспортного столу, де здійснили реєстрацію місця проживання невістки за даною адресою. Свідок наполіг на тому, що позивач в день реєстрації місця проживання невістки не був там присутній, а така реєстрація відбулась саме в присутності свідка - дружини позивача.

Суд також допитав в якості свідка третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3. Остання надала суду згоду на її допит в якості свідка та вказала, що не відмовляється від давання показань.

ОСОБА_3 вказала, що з 2009 року почала спільно проживати з сином позивача у будинку за адресою: АДРЕСА_1; у 2010 році уклали з ним шлюб; протягом 2011-2013 років у них народились двоє дітей; у 2014 році помер її чоловік (син позивача). При чому, свідок зазначив, що реєстрація його місця проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1, відбувалась саме у присутності позивача - ОСОБА_4, який разом зі свідком прибув у паспортний стіл та зробив у заяві на реєстрацію відмутку про надання згоди на реєстрацію, як власник нерухомого майна.

Суд зазначає, що показання свідків ОСОБА_3 (невістки позивача) та ОСОБА_5 (дружини позивача) повністю суперечать в частині того, хто ж був присутній разом з невісткою при здійсненні реєстрації її місця проживання, оскільки перший свідок вказав на присутність разом з ним позивача та надання ним згоди на таку реєстрацію, а другий - про відсутність позивача при реєстрації місця проживання.

Таким чином, суд критично оцінює та не бере до уваги показання вказаних вище свідків.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на пункт 2.2 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» від 22.11.2012 №1077 (далі іменується - Порядок №1077), відповідно до якого для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру:

письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток 5);

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання, крім випадків, установлених пунктом 2.8 цього розділу;

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання.

Позивач вказує, що згоди, визначеної у пункті 2.2 Порядку №1077, на реєстрацію місця проживання невістки не надавав.

З даного приводу суд зазначає, що на момент реєстрації місця проживання ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, Порядку №1077 не існувало, оскільки реєстрація відбулась у 2010 році, а Порядок затверджено у 2012 році. Тобто, до правовідносин, що виникли у 2010 році неможливо застосувати приписи нормативного акту, що прийнятий пізніше (відсутність зворотної дії в часі).

Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги ту обставину, що за час шлюбу у ОСОБА_3 та сина позивача народилось двоє дітей (на час розгляду справи діти являються малолітніми), які також зареєстровані за місцем проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Конвенція про права дитини (Організація Об'єднаних Націй, 20.11.1989) (ратифікація 27.02.1991 №789-XII, 27.02.1991, Постанова, Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки Про ратифікацію Конвенції про права дитини; Набрання чинності для України міжнародного договору 27.09.1991), яка ґрунтується на пріоритеті інтересів дитини у суспільстві, зобов'язує державу Україна привести всі нормативні документи стосовно дитинства у відповідність із сучасними міжнародними стандартами, забезпечити суворе дотримання статей Конвенції.

Стаття 47 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР визначає, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 52 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Враховуючи інтереси двох малолітніх дітей, що зареєстровані за місцем проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1, та зважаючи на ту обставину, що на час розгляду справи у них є лише один з батьків - ОСОБА_3, скасування реєстрації місця проживання останньої за даною адресою негативно вплине на інтереси дітей.

Окрім того, на час розгляду справи, діє Порядок №1077, який визначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником;

судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні;

підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту) (додаток 13);

підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев'ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників (пункт 3.1).

Жодних підстав, визначених пунктом 3.1 Порядку №1077, для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 немає.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та показання свідків, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська