Справа № 2а-5045/11/1470
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-5045/11/1470

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Яковлева Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чорномортрансдизель» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чорномортрансдизель» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорномортрансдизель» подало апеляційну скаргу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Постановою від 28 листопада 2012 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Миколаївський окружний адміністративний суд відмовив в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Чорномортрансдизель» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкової вимоги №736 від 10 травня 2011 року, якою визначено податковий борг товариства за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на додану вартість в сумі 29768 грн.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, внаслідок неповного з'ясування всіх обставин справи. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд не надав належної правової оцінки доводам позивача, що з березня 2011 року ТОВ «Чорномортрансдизель» не є платником податку на додану вартість, так як рішенням Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва №80 від 22.03.2011р. анульовано реєстрацію товариства як платника податку на додану вартість на підставі п.п. «б» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України. У зв'язку з цим, за висновками апелянта, податкову вимогу №736 від 10.05.2011р. винесено відповідачем неправомірно, в порушення вимог п.15.1 ст.15, п.180.1 ст.180, п.п. «б» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України.

Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року, поданій позивачем до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби 20.04.2011р., ТОВ «Чорномортрансдизель» самостійно визначило суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 29 807 грн.

Суд першої інстанції також встановив, що у зв'язку з несплатою позивачем у повному обсязі самостійно узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, 10 травня 2011 року контролюючим органом прийнято податкову вимогу №736, якою визначений податковий борг позивача за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на додану вартість в сумі 29768 грн.

З посиланням на положення п.54.1 ст.54, п.57.1 ст.57, п.59.1, п. 59.4 ст.59 ПК України суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, при прийнятті спірної вимоги про сплату податкового боргу діяв на підставі, в спосіб, що передбачені законами України, з врахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

При цьому суд першої інстанції відхилив посилання ТОВ «Чорномортрансдизель» на анулювання контролюючим органом реєстрації товариства платником податку на додану вартість, зазначивши, що рішення №80 від 22 березня 2011 року про анулювання реєстрації скасовано постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.08.2011р. по справі №2а- 4493/11/1470, яка набрала законної сили.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За нормою п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок визначена як документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до ст.203 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податку на додану вартість, зазначену ним у податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, який дорівнює 20 календарним дням, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Апеляційний суд встановив, що 20 квітня 2011 року позивач подав до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року, в якій визначив суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 29 807 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що у встановлений Податковим кодексом України строк, суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначену в декларації з ПДВ за березень 2011 року, ТОВ «Чорномортрансдизель» не сплачено.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог вказаної норми податковим органом на адресу товариства направлено податкову вимогу №736 від 10.05.2011р. про сплату боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями з ПДВ в сумі 29768 грн.

При зверненні з позовом до суду про скасування вказаної вимоги та в апеляційній скарзі ТОВ «Чорномортрансдизель» не заперечує самостійне визначення ним в податковій декларації з ПДВ за березень 2011 року грошових зобов'язань з ПДВ, а також не ставить під сумнів розмір боргу, визначений у спірній вимозі, однак товариство посилається на те, що станом на 10.05.2011р. воно не було платником податку на додану вартість у зв'язку з анулюванням рішенням відповідача №80 в березні 2011 року відповідної реєстрації.

Апеляційний суд відхиляє ці доводи апелянта, оскільки оскарженою вимогою податковий борг визначено за період, в якому ТОВ «Чорномортрансдизель» було платником податку на додану вартість та на нього покладався податковий обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку на додану вартість.

Подальші зміни в правосуб'єктності платника податку не звільняють останнього від сплати податкових зобов'язань, які виникли у часі раніше відповідних змін. Жодною нормою Податкового кодексу України не передбачено звільнення платника податків, зв'язку з анулюванням його реєстрації платника податку на додану вартість, від сплати наявних у нього грошових зобов'язань перед бюджетом, які були узгодженими на час такого анулювання.

Апеляційний суд встановив, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.08.2011р. №2а-4493/11/1470, яку ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012р. залишено без змін, скасовано рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 22.03.2011р. №80 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Чорномортрансдизель».

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч.1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чорномортрансдизель» залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Ю.В.Яковлев