Справа № 226/2919/15-а
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/2919/15-а
Справа № 226/2929/15-ц
Провадження № 2-а/226/31/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Димитров справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Димитровського міського центру зайнятості про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Димитровського міського центру зайнятості (далі за текстом ДМЦЗ) про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказав, що він знаходився на обліку у ДМЦЗ як безробітний з липня по жовтень 2014 року та отримував допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі 974,40 грн. на місяць. Останні 12 місяців, які передували безробіттю, він працював на ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» та на ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської». Для нарахування допомоги по безробіттю ним до центру зайнятості була надана довідка про середню заробітну плату (дохід) № 535 від 24.07.2014 року. Однак дані цієї довідки не були враховані відповідачем при обчисленні допомоги, оскільки, від шахти не було отримано письмове підтвердження про сплату страхового внеску до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття за червень 2014 року. 16.10.2014 року він письмово звернувся до відповідача з проханням вирішити питання щодо врахування вказаної у довідці його середньої заробітної плати для обчислення допомоги по безробіттю без надання підтвердження шахтою, враховуючи проведення АТО на території, де знаходиться шахта. Своїм листом від 29.10.2014 року відповідач відмовив йому у проханні через те, що його роботодавець ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської» не сплатило за нього єдиний страховий внесок, тому цей період не включено у його страховий стаж. За індивідуальними відомостями, виданими управлінням Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області за 2013 та 2014 роки, він протягом 12 місяців, що передують його реєстрації як безробітного, тобто з червня 2013 року по червень 2014 року, отримав заробітну плату а саме: за період з червня 2013 року по березень 2014 року на ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», з якої повністю сплачені всі єдині страхові внески. Заробітна плата на ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської» за травень 2014 року склала 346,08 грн., з якої страховий внесок сплачено, за червень 2014 року - 597,96 грн., з якої страховий внесок не сплачено. Таким чином, його страховий стаж протягом 12 місяців, що передують реєстрації його як безробітного, становить - 10 місяців, тобто перевищує встановлені законом мінімально необхідні шість місяців (26 календарних тижнів), а несплата його роботодавцем ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської» страхового внеску за червень 2014 року не перешкоджає нарахуванню допомоги по безробіттю, виходячи із розмірів його заробітної плати. Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від 26.09.2001 року № 1266 також не містить норм, які б обмежували обчислення середньої заробітної плати для нарахування страхових виплат тільки тією заробітною платою, з якої сплачені страхові внески. На підставі викладеного, він вважає, що відповідач не мав ніяких правових підстав не нараховувати йому допомогу по безробіттю відповідно до його заробітної плати та страхового стажу, і нарахування такої допомоги в мінімальному розмірі є порушенням його права на отримання страхових виплат. 07.08.2015 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок йому допомоги по безробіттю залежно від його середньої заробітної плати та страхового стажу, додавши до неї індивідуальні відомості персоніфікованого обліку про застраховану особу за 2013 та 2014 роки. Своїм рішенням № 06-05/1476 від 25.08.2015 року відповідач відмовив йому у перерахуванні допомоги, посилаючись на п.6.5. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики України за № 307 від 20.11.2000 року. Цей пункт наголошує на тому, що допомога в мінімальному розмірі виплачується лише в тому випадку, коли відомості, які впливають на розмір допомоги по безробіттю відсутні, в той час, як у відповідача всі відомості про розмір нарахованої йому заробітної плати наявні. Тому, позивач просить суд визнати рішення ДМЦЗ від 25.08.2015 року про відмову у перерахуванні йому допомоги по безробіттю залежно від його заробітної плати та страхового стажу протиправним та зобовязати відповідача здійснити перерахунок виплаченої йому у мінімальному розмірі допомоги по безробіттю залежно від його заробітної плати та страхового стажу відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 02 липня 2014 року по 19 жовтня 2014 року включно.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали зачвлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, оскільки при перевірці достовірності зазначених даних у довідці про середню заробітну плату позивача з ТДВ ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської» для розрахунку розміру допомоги по безробіттю було виявлено відсутність у базі даних відомостей про перерахунок страхових внесків з ТДВ ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московьскої» за червень 2014 року, що виключає можливість прийняти цю довідку до розрахунку. Після надходження уточнених даних з Державного реєстру про сплату страхових внесків підприємством за червень 2014 року позивачу буде здійснено перерахунок допомоги по безробіттю з дня її призначення.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 25.06.2014 року звернулася з заявою до відповідача про надання йому статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.37).

За наказом № НТ140625 від 25.06.2014 року позивачу було надано статус безробітного, а за наказом № НТ140702 від 02.07.2014 року позивачу була призначена та розпочата виплата допомоги по безробіттю як застрахованій особі залежно від страхового стажу позивача за останні 12 місяців, що передували реєстрації, а саме: 8 місяців відповідно до п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у мінімальному розмірі без врахування заробітної плати і днів страхового стажу за червень 2014 року, про що свідчать розрахунок стажу позивача на 23.10.2014 року, витяг із наказів, персональна картка (а.с.33-34, 40-41, 42).

За наказом № НТ141023 від 23.10.2014 року виплату допомоги по безробіттю позивачу припинено у звязку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору (а.с.42).

В день призначення статусу безробітного позивач під особистий підпис на додатку № 1 до персональної картки був попереджений про необхідність надання довідки про середню заробітну плату з останнього місця роботи за останні шість місяців (а.с.35).

На виконанн цього попередження позивачем було надано довідку з ТДВ ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської» для розрахунку виплат на випадок безробіття № 535 від 24.07.2014 року, відповідно до якої із заробітної плати ОСОБА_1 були утримані страхові внески до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття за травень та червень 2014 року, що передували звільненню позивача (а.с.7). Оригінал даної довідки, предявленої представником відповідача, було оглянуто у судовому засіданні.

Факт роботи позивача за останні 12 місяців, що передували безробіттю, на ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» та ТДВ ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської» сторонами не оспорюється, підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 51-59).

16.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про вирішення питання щодо врахування вказаної у довідці підприємства середньої заробітної плати для обчислення допомоги по безробіттю без підтвердження сплати роботодавцем страхових внесків за червень 2014 року (а.с.5).

Листом № 06-05/1947 від 29.10.2014 року ДМЦЗ розяснило ОСОБА_1, що якщо в день призначення допомоги по безробіттю відсутні відомості, що впливають на розмір допомоги по безробіттю, вона призначається у розмірі, встановленому законодавтсвом до отримання необхідних відомостей, але не більше шести місяців. Після їх отримання здійснюється перерахунок допомоги по безробіттю. Якщо зазначені відомості отримані пізніше шести місяців з вини безробітного, то перерахунок допомоги не здійснюється. Отже, у разі надходження з Державного реєстру інформації про сплату по ОСОБА_1 єдиного внеску, червень 2014 року буде включено до страхового стажу та буде здійснено перерахунок допомоги по безробіттю (а.с.6).

Відповідно до інформації, наданої управлінням Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за 2013 та 2014 роки, протягом 12 місяців, що передують реєстрації ОСОБА_1 як безробітного, тобто з червня 2013 року по червень 2014 року, ним була отримана заробітна плата з ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», з якої сплачені всі єдині страхові внески; та за травень і червень 2014 року з ТОВ «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_4 Московської», при цьому за червень 2014 року заробітна плата позивача у ТДВ ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської» склала 597,96 грн., з якої єдиний страховий внесок не сплачено (а.с.9-10, 11).

07.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок допомоги по безробіттю залежно від його середньої заробітної плати та страхового стажу, додавши до неї індивідуальні відомості персоніфікованого обліку про застраховану особу за 2013 та 2014 роки.

Листом № 06-05/1476 від 25.08.2015 року відповідач надав позивачу відповідь, аналогічну той, що виклав у листі № 06-05/1947 від 29.10.2014 року (а.с.15).

Згідно за ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Застрахованим особам, зазначеним у ч.1 ст.22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу. Застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених ст.37, пунктами 3, 4, 7 і 8 ст.40, ст.ст.41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у ч.2 ст.6 цього Закону, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, а за періоди до його запровадження - у порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Страховий стаж обчислюється в місяцях.

Згідно за ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхові внески - кошти відрахувань на страхування на випадок безробіття, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», кошти єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, спрямовані на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідно до пропорцій, визначених законом. Також даною статтею визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; а застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» роботодавці, як платники єдиного внеску, зобовязані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

З наданих суду доказів вбачається, що за червень 2014 року із заробітної плати позивача ТДВ ОП «Шахта імені ОСОБА_4 Московської» проводилося утримання до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття, однак фактично внески до Фонду не надійшли з незалежних від позивача підстав. Доказів протилежного сторонами суду не надано.

На думку суду, відсутність в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування відомостей щодо сплати єдиного внеску за позивача при фактичному утриманні з позивача такого внеску, не є підставами для відмови у призначенні позивачу допомоги по безробіттю залежно від страхового стажу, оскільки відповідальність за невчасну сплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, в якому працює затрахована особа.

Тому, з урахуванням відомостей щодо наявності у позивача страхового стажу не менше ніж шість місяців протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, відмовою в призначенні позивачу допомоги по безробіттю залежно від страхового стажу відповідачем порушується право позивача на належне соціальне забезпечення, яке передбачено Конституцією України, що свідчить про правомірність вимоги позивача щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок виплаченої йому у мінімальному розмірі допомоги по безробіттю залежно від його заробітної плати та страхового стажу відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

У той же час суд не знаходить підстав для визнання протиправним рішення відповідача від 25.08.2015 року про відмову у перерахуванні позивачу спірної допомоги.

За приписами пунктів 6.3, 6.5. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000 року, рішення про призначення допомоги по безробіттю, її розмір і строки виплати, відкладення, скорочення, перерахунок та припинення виплати оформлюється наказом центру зайнятості, номер і дата якого заноситься до картки персонального обліку безробітного. З цим наказом безробітний повинен бути ознайомлений під особистий підпис у картці обліку прийнятих рішень керівництва центру зайнятості. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачем рішення про відмову у перерахунку позивачу допомоги по безробіттю не виносилося у розумінні наведеного Порядку.

Лист відповідача № 06-05/1476 від 25.08.2015 року, який позивач вважає рішенням субєкта владних повноважень, по своїй суті є відповіддю на письмове звернення позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

На підставі викладеного, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000 року, керуючись ст.ст.6, 8, 11, 17, 18, 23, 86, 94, 104, 105, 160, 162-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Димитровського міського центру зайнятості про визнання протиправним рішення від 25.08.2015 року про відмову у перерахуванні допомоги по безробіттю залежно від заробітної плати і страхового стажу та зобовязання здійснити перерахунок допомоги по безробіттю задовільнити частково.

Зобовязати Димитровський міський центр зайнятості здійснити перерахунок виплаченої ОСОБА_1 у мінімальному розмірі допомоги по безробіттю залежно від його заробітної плати та страхового стажу відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 02 липня 2014 року по 19 жовтня 2014 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19 листопада 2015 року.

Суддя Ж.Є.Редько