Справа № 2а-3930/09/1770
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-3930/09/1770
Головуючий у 1-й інстанції: Ткачук Н.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2

при секретарі Феськовій М.Ю.

з участю позивача та його представника розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, що виступає в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" липня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3, що виступає в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової інспекції у м. Рівне про зобов"язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2011р. позивач звернувся з позовом до Державної податкової адміністрації України та Державної податкової інспекції у м. Рівне про ліквідування у Державному реєстрі фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів ідентифікаційний номер ОСОБА_3 та ОСОБА_6; зберегти за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раніше встановлену форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові); виключити з інформаційного Фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та загальні відомості про них, що містяться у Державному реєстрі; знищити облікову картку з особистими даними ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що були внесені до Державного реєстру; визнати право на проживання без ідентифікаційного номера ОСОБА_4; не вносити в ОСОБА_7 реєстр дані щодо ОСОБА_4 та зобов'язання Державної податкової інспекції в м. Рівне: поставити в паспортах ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмітку про наявність у них права здійснювати будь -які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою; зберегти за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обов'язкових платежахв без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по-батькові); виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та заагальні відомості про них; знищити облікову картку з особистими даними ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про них до Державного реєстру та присвоєні їм ідентифікаційні номери; не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів та не надавати ідентифікаційний номер ОСОБА_4; видати ОСОБА_4 довідку з текстом: «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру»та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою; після отримання ОСОБА_4 паспорта громадянина України, внести на стор. 7 або 8, або 9 запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою (а.с.3-7).

В доповненнях до позовної заяви (а.с.45-47) позивач також просив зобов'язати ОСОБА_7 податкову адміністрацію України: 1) не надавати ідентифікаційний номер ОСОБА_5, 2) здійснювати в подальшому облік ОСОБА_5, як платника податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку (за прізвищем, іменем та по-батькові та за місцем проживання), 3) не вносити дані про ОСОБА_5 в ОСОБА_7 реєстр фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів та зобов'язати ОСОБА_7 податкову інспекцію в м. Рівне: 1) не вносити в ОСОБА_7 реєстр фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів інформацію про ОСОБА_5 та не надавати їй ідентифікаційний номер, 2) вести облік ОСОБА_5, як платника податків та інших обов'язкових платежів за раніше встановленими формами обліку (за прізвищем, іменем та по-батькові та за місцем проживання), 3) видати ОСОБА_5 довідку з текстом: «Має право здійснювати будь-які платежі без платежі без ідентифікаційного номеру»та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою, а після отримання ОСОБА_5 паспорта громадянина України, внести на стор. 7 або 8, або 9 запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.07.2011р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати незаконну, на його думку, постанову від 28.07.2011р. та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є громадянами України, проживають на території України, є подружжям і мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями паспортів громадянина України, виданих Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 23 червня 2009 року та копіями свідоцтв про народження відповідно від 25.06.2009 року та від 28.01.2010 року.

13 грудня 2001 року ОСОБА_6 було видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.23).

З вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_6 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_1, наданий ОСОБА_7 податковою адміністрацією України, на підставі даних, заповнених нею в обліковій картці.

15 грудня 2001 року ОСОБА_3 було видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.22), з якої вбачається, що ОСОБА_3 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_2, наданий ОСОБА_7 податковою адміністрацією України, на підставі даних, заповнених ним в обліковій картці.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 є прихожанами храму Свято -Георгієвського подвор'я Свято -Миколаївського монастиря м. Рівне і за своїм віросповіданням відмовляються від ідентифікаційних номерів, що підтверджується довідками виданими настоятелем храму Свято - Георгієвського подвор'я Свято -Миколаївського монастиря (а.с.19-21).

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 звернулися з заявами довільної форми до відповідачів, якими повідомили, що відмовляються від ідентифікаційних номерів та будь-яких інших номерів і просили зберегти за ними раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обов'язкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по батькові) та вести облік їх малолітнього сина за раніше встановленими формами обліку платників податків та інших обов'язкових платежів без застосування ідентифікаційного номера (за прізвищем, іменем та по-батькові). В заяві також зазначено, що з дією спільного наказу ДПА України та МВС України №602/1226 від 19.10.2004 р. не згідні.

За результатами розгляду вище вказаних заяв ОСОБА_7 податкова адміністрація України листом від 19.03.2009 року за №1221/П/29-2115 про розгляд звернення повідомила, що оскільки дитина, яка не має обов'язків по сплаті податків, не отримує доходів, що підлягають оподаткуванню, та не підпадає під означення платника податків, то підстав для включення відомостей про неї до Державного реєстру і присвоєння їй ідентифікаційного номера не має. При цьому примусово чи без подання належно оформленої і підписаної облікової картки (дитиною або її батьками) за формою №1ДР до Державного реєстру не можуть бути включені відомості про дитину та здійснено присвоєння їй індивідуального ідентифікаційного номера платника податків. Крім того, зазначила, що неповнолітня особа, яка має ідентифікаційний номер може відмовитись від нього після досягнення нею 16-річного віку та отримання паспорта громадянина України (а.с.14-15).

Листами від 26 березня 2009 року за №13968/29-28 та за№13967/29-28 ДШ в м. Рівне позивачу 1 та позивачу 2 було надано відповідь та роз'яснено, що податковий орган не має відповідних повноважень вносити до паспорта громадянина України відмітки про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номеру. Дану відмітку має право ставити лише посадова особа органу внутрішніх справ України. Зазначено, що дії громадян, які відмовляються від ідентифікаційного номера, а також посадових осіб органів державної податкової служби та органів внутрішніх справ визначаються Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 р. №9602/1226 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944. Також роз'яснено позивачам, що їм необхідно звернутися в ОСОБА_7 податкову інспекцію у м. Рівне (каб.410) та здати: заповнені заяву та додаток форми №В1, копію паспорта громадянина України (сторінки 1-2 та 10-11), довідку про присвоєння ідентифікаційного номера (за наявності), отримати довідку за формою №ВЗ та поставити відмітку в паспорті в органах внутрішніх справ України за місцем їхньої реєстрації. При цьому слід пред'явити наступні документи: свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності) (а.с.16,18).

01 квітня 2009 року ОСОБА_7 податкова інспекція в м. Рівне листом за №15154/29-28 повідомила ОСОБА_3, що відповідно до Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 р. №9602/1226 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944 відмітка про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера вноситься до паспорта фізичної особи, яка офіційно повідомила орган державної податкової служби про свою відмову від прийняття ідентифікаційного номера. Такі громадяни обліковуються як платники податків та інших обов'язкових платежів за серією та номером паспорта. На даний час ОСОБА_4 є неповнолітньою особою і не має паспорта громадянина України, куди вноситься відповідна відмітка, а значить не може скористатись процедурою, передбаченою вище згаданим Порядком. Разом з тим, згідно наявної в базах даних ДПІ у м. Рівне інформації, ідентифікаційний номер ОСОБА_4 не присвоювався та може бути присвоєний лише на підставі добровільно заповненої одним із батьків форми №1ДР (а.с.17).

Судом встановлено, що із заявами до Державної податкової адміністрації України та до Державної податкової інспекції в м. Рівне ОСОБА_3 від імені своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 з проханням визнати за нею право на проживання без ідентифікаційного номеру, не вносити в ОСОБА_7 реєстр дані щодо його неповнолітньої доньки та вести облік його неповнолітньої доньки як платника податків за раніше встановленою формою обліку (за прізвищем, іменем та по-батькові) не звертався.

Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 5 Закону України від 22.12.1994 № 320/94-ВР Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів (далі Закон № 320/94-ВР) передбачено, що реєстрація платників, а також внесення змін та уточнень даних, внесених до державного реєстру, здійснюється податковими органами за місцем проживання платника.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1 Закону № 320/94-ВР особи, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, мають право сплачувати податки та інші обовязкові платежі за раніше встановленою формою обліку, про що робиться відповідна відмітка в паспорті такої особи.

Відтак, платнику податків надано право виконати свій конституційний обовязок по сплаті податків та інших обовязкових платежів без присвоєння ідентифікаційного номера після того, як він офіційно повідомить про це відповідні державні органи.

Законом № 320/94-ВР передбачено, що невнесення інформації до Державного реєстру і надання права сплати податків без ідентифікаційного номера або вилучення ідентифікаційного номера з Державного реєстру зазначених осіб можуть наступити тільки за умови виконання вимог щодо офіційного повідомлення про це відповідних органів.

Однак, суд звертає увагу, що даним Законом не передбачено порядку та умов офіційного повідомлення, відтак наявні у матеріалах справи повідомлення позивачів про відмову від ідентифікаційного номера судом визнані належними доказами офіційного повідомлення про це відповідних державних органів.

Згідно з ст. 2, п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ Про державну податкову службу в Україні на ДПА України покладено обовязок щодо прийняття та видання нормативно-правових актів і методичних рекомендацій з питань оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що всім повнолітнім позивачам було присвоєно ДПА України ідентифікаційні номери.

Заявами до ДПА України, ДПІ у м. Рівне позивачі повідомляли про свої релігійні переконання та вимагали обліковувати як платника податків з використанням серії та номера паспорта, прізвища, імя, по батькові, внести відповідні записи в їх паспорти.

За змістом ч. 2 ст. 1 Закону № 320/94-ВР (зі змінами, внесеними Законом України від 16.07.1999 № 1003) для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обовязкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, а відповідно з ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Тобто, діючим законодавством визначено право громадян на перераховані умови реєстрації фізичних осіб - платників податків та на відмітку про це у паспорті, яке не може бути порушеним.

Ч. 8 ст. 5 Закону № 320/94-ВР встановлено, що зміни та уточнення щодо даних, занесених до Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших обовязкових платежів.

Між тим, внесення до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів інформації про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, заборонено частиною другою статті 5 Закону № 320/94-ВР. А у випадку, коли ідентифікаційний номер громадянину вже присвоєний і відповідна інформація про таку особу вже внесена до Державного реєстру то він підлягає негайному анулюванню, а інформація безумовному виключенню.

Статтею 1 Закону № 320/94-ВР передбачено, що для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного коду та офіційно повідомляють про це відповідні держані органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків.

З огляду на вищезазначене, підлягає виключенню інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів про позивачів, які обліковуються за серією та номером паспорта та облік даних осіб повинен здійснюватись за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера, тобто за прізвищем, іменем, по-батькові та місцем проживання.

За таких обставин судова колегія дійшла до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_6, як осіб яким було присвоєно ідентифікаційні номери підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, малолітні діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на даний час не мають обов'язків зі сплати податків, не отримують доходів, що підлягають оподаткуванню, та не підпадають під означення платника податків. Докази зворотнього в матеріалах справи відсутні, а тому підстави для включення відомостей про малолітніх дітей до Державного реєстру та присвоєння їм ідентифікаційних номерів відсутні. Крім того, жоден із батьків до податкового органу, із заповненою обліковою карткою форми №1ДР, для присвоєння ідентифікаційних кодів малолітнім дітям -ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не звертався. А відтак, позовні вимоги щодо зобов'язання ДПА України та ДПІ в м. Рівне не вносити в ОСОБА_7 реєстр дані про малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 безпідставні.

З аналізу норм Закону України "Про ОСОБА_7 реєстр платників податків та інших обов'язкових платежів" №320/94-ВР від 22.12.1994 року та Порядку №602/1226 від 19.10.2004 року вбачається, що для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, у паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є малолітніми та не мають права на отримання паспорта громадянина України встановленого зразка. Чинним законодавством не передбачено порядку внесення відповідної відмітки до свідоцтва про народження малолітньої особи, яка за своїми релігійними або іншими переконаннями відмовляється від ідентифікаційного номера. Також, законодавством, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено право видачі податковими органами малолітнім особам довідок з текстом: «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера». За таких обставин, суд вважає, що своє право щодо відмови від ідентифікаційного номера через свої релігійні або інші переконання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зможуть використати після досягнення ними 16 річного віку та отримання паспорта громадянина України, звернувшись із відповідною заявою до податкового органу за місцем їх проживання. В зв'язку з вищенаведеним, вимоги позивачів про зобов'язання відповідачів вчинити певні дії в майбутньому, зокрема в частині внесення відміток у паспорти малолітніх позивачів після досягнення ними шістнадцятирічного віку не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у зв'язку з чим визнання, будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необґрунтованим.

З 01.01.2011 року у зв'язку зі вступом у дію Податкового кодексу України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, регулюється п. 63.6. ст. 63 та п.70.1 ст.70 Податкового кодексу України та Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб -платників податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України N954 від 17.12.2010 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2010 р. за N 1388/18683 (далі-ПоложенняN954 від 17.12.2010 року).

Пунктом 63.6. ст. 63 Податкового кодексу України встановлено, що облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

Згідно з п. 70.1 ст.70 Податкового кодексу України облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Норми аналогічного змісту містяться і у Положенні N954 від 17.12.2010 року, так згідно з п.1 розділу 2 облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

У відповідності до п. 17 розділу 7 Положення N954 від 17.12.2010 року обліковим карткам фізичних осіб, які на момент набрання чинності Податковим кодексом України зареєстровані у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, присвоюються номери, що відповідають ідентифікаційним номерам платників податків - фізичних осіб. Документи про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, видані органами державної податкової служби у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Податковим кодексом України, вважаються дійсними для всіх випадків, передбачених для використання реєстраційних номерів облікових карток фізичних осіб, не підлягають обов'язковій заміні та є такими, що засвідчують реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Пунктом 10 розділу 8 Положення N954 від 17.12.2010 року встановлено, що у разі якщо фізична особа подавала облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою N111, яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється у порядку, визначеному цим Положенням. Підставою для виключення відомостей про фізичну особу з Державного реєстру є її облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до п. 8 розділу 8 Положення N954 від 17.12.2010 року за зверненням фізичної особи, яка подала повідомлення для обліку її в окремому реєстрі Державного реєстру, орган державної податкової служби після отримання інформації з Державного реєстру про взяття такої особи на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією і номером паспорта вносить до паспорта громадянина України такої особи (сьома, восьма або дев'ята сторінка) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено у додатку 8.

В даному випадку судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3, що виступає в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та позовних вимог ОСОБА_8.

Суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу, а постанову або ухвалу суду першої інстанції скасовує, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення ( п.4 ч.1 ст.202 КАС України).

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, апеляційну скаргу належить задовольнити частково і постанову суду першої інстанції - скасувати, ухваливши нове судове рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" липня 2011 р. по справі за позовом ОСОБА_3 скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов'язати ОСОБА_7 податкову адміністрацію України скасувати у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів ідентифікаційний номер ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Зобов'язати ОСОБА_7 податкову адміністрацію України та ОСОБА_7 податкову інспекцію у м. Рівне здійснювати в подальшому облік ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за раніше встановленою формою обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові).

Зобов'язати ОСОБА_7 податкову адміністрацію України виключити з інформаційного Фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та загальні відомості про них, що містяться у Державному реєстрі.

Зобов'язати ОСОБА_7 податкову адміністрацію України знищити облікову картку з особистими даними ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що були внесені до Державного реєстру.

Зобов'язати ОСОБА_7 податкову інспекції в м. Рівне: поставити в паспортах ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмітку про наявність у них права здійснювати будь - які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_9 ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33024

3- відповідачу ОСОБА_7 податкова адміністрація України пл.Львівська 8,м.Київ