Справа № 2а-13433/11/1370
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 75675/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.2011 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова (надалі - ДПІ у Галицькому районі м. Львова), в якому, з врахуванням заяви про зміну предмета позову, просила визнати: бездіяльністю відмову ДПІ у Галицькому районі м. Львова щодо зарахування зайво сплаченого єдиного податку в рахунок майбутніх платежів за березень та за грудень 2011 року; зобов'язати ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийняти рішення про зарахування зайво сплачених коштів в сумі 228,00 грн. в рахунок сплати єдиного податку за березень 2011 року та зарахування зайво сплачених коштів в сумі 178,00 грн. в рахунок сплати єдиного податку за грудень 2011 року; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.11.2011 року №/17298/14-119.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що податковий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення рішення, прийшов до помилкового висновку про наявність у ФОП ОСОБА_1 прострочення зі сплати суми грошового зобов'язання, оскільки єдиний податок був сплачений позивачем у належний строк і розмірах, що встановлені податковим законодавством.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що матеріалами справи було доведено той факт, що ФОП ОСОБА_1 порушила вимоги чинного податкового законодавства в частині несплати суми єдиного податку в порядку та у строки, визначені законом.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку.

ФОП ОСОБА_1 у січні 2011 року сплачено єдиний податок за лютий 2011 року у розмірі 400,00 грн (платіжне дорученням №9 від 18.01.2011 року).

19.03.2011 року позивачем сплачено єдиний податок за квітень 2011 року в сумі 172,00 грн.

У серпні 2011 року позивачеві стало відомо про наявність заборгованості за її обліковою карткою по єдиному податку в розмірі 177,95 грн та відповідно про нарахування штрафних санкцій.

15.08.2011 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до податкового органу з листом про зарахування зайво сплачених коштів у січні 2011 року на її рахунок, однак отримала відмову у зв'язку із відсутністю такої переплати (лист від 25.08.2011 року № 12485/17-119).

31.10.2011 року ФОП ОСОБА_1 було сплачено заборгованість в розмірі 178,00 грн на виконання вимог вищезазначеного листа(платіжне доручення від 27.10.2011 року № 101).

10.11.2011 року позивач звернулась до податкового органу з листом про зарахування коштів, сплачених 31.10.2011 року в сумі 178,00 грн в рахунок єдиного податку за грудень 2011 року, однак отримала відмову у здійсненні такого перерахунку.

При цьому, 22.11.2011 року ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення № /17288/17-119 за фактом встановлення порушення ФОП ОСОБА_1 граничного строку сплати грошового зобов'язання, а саме 62 календарних днів.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про законність дій податкового органу в цілому, однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З 01 січня 2011 року в Україні було встановлено новий порядок сплати суб'єктами малого підприємництва єдиного податку.

Так, підпунктами 2 і 3 пункту 1 підрозділу 8 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що нарахування, обчислення та сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється суб'єктами малого підприємництва, які сплачують єдиний податок відповідно до Указу Президента від 3 липня 1998 року № 727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», у порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Єдиний податок сплачується на рахунок відповідного бюджету в розмірі частини єдиного податку, що підлягає перерахуванню до цих бюджетів відповідно до норм Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (крім єдиного податку, який сплачується у січні 2011 року за останній звітний (податковий) період 2010 року). При цьому розподіл коштів єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або до Пенсійного фонду України Державним казначейством України не здійснюється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1196 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507», яка набрала чинності з 1 січня 2011 року, викладено пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507» «Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727» у новій редакції.

Згідно із пунктом 6 зазначеної Постанови, розподіл сплачених суб'єктом малого підприємництва сум єдиного податку Державною казначейською службою не здійснюється. Суб'єкт малого підприємництва сплачує 43 відсотки нарахованого єдиного податку на рахунки відповідного бюджету; 57 відсотків нарахованого єдиного податку на рахунки органів Пенсійного фонду України як частину суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як встановлено судом першої інстанції, у січні 2011 року сплачено єдиний податок за лютий 2011 року у розмірі 400,00 грн. При цьому, 43 відсотки від ставки єдиного податку, становить 172,00 грн.

Суд приходить до висновку, що платник податку виконав свій обов'язок по сплаті 43 відсотків нарахованого єдиного податку на рахунок місцевого бюджету відповідно до порядку, встановленого з 01 січня 2011 року Податковим кодексом України і постановою Кабінету Міністрів України № 507 від 16 березня 2000 року, при цьому у такого платника податку сформувалась переплата в розмірі 228,00 грн. (400,00 грн. - 172,00 грн. = 228,00 грн.).

Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідно до спільного листа Пенсійного фонду та Державної податкової адміністрації від 14 лютого 2011 року, № 2634/03-20 «Щодо надходжень єдиного податку з 01.01.11р.» до відкриття Державним казначейством України розподільчих рахунків (до 07 лютого 2011 року) сплата єдиного податку мала проводитися в порядку, що існував до 01 січня 2011 року, тобто позивач мав сплатити 400,00 грн., а не 43 відсотки від цієї суми в рахунок місцевого бюджету.

За період з 01.01.2011 року до 07.02.2011 року сплата єдиного та фіксованого податків здійснювалася на розподільчі рахунки, відкриті в органах Держказначейства у 2010 році. Розподіл зазначених видів платежів між місцевими бюджетами та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснювався у порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Нові рахунки для зарахування сум зазначених податків в органах Держказначейства відкрито з 7 лютого. Розподіл сум єдиного податку в рахунок погашення податкового боргу, що сформувався станом на 07.02.2011 року, між місцевими бюджетами та фондами з подальшим спрямуванням за призначенням здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

У зв'язку з викладеним до 1 березня 2011 року органи ДПА зобов'язані провести інвентаризацію сплачених сум єдиного податку, подати відповідним органам ПФ інформацію про це, а також провести з платниками податків роз'яснювальну роботу стосовно нових рахунків. Органи ПФ повинні прийняти від ДПА зазначену інформацію, провести аналогічну роз'яснювальну роботу та частину сум сплаченого єдиного та фіксованого податків у грудні 2010 року та у період з 1 січня 2011 року по 7 лютого 2011 року за січень (майбутні періоди 2011 року), спрямовану Держказначейством до ПФ, зарахувати в рахунок сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Повернення сум єдиного податку, які були помилкового та/або надміру сплачені станом на 07.02.2011 року, здійснюється з розподільчих рахунків відповідно до Порядку повернення коштів, затвердженому наказом Держказначейства від 10.12.2002 року №226.

Даний Порядком передбачено, що повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджетів податків, зборів (обов'язкових платежів) здійснюється органами казначейства з відповідних рахунків шляхом оформлення розрахункових документів за заявою платника та поданням органів, які повинні забезпечувати надходження платежів до бюджету та за якими закріплено контроль за справлянням платежів до бюджету. Дане подання контролюючих органів надається до Держказначейства. Крім того, платником також подається подання до Держказначейства разом із його заявою та розрахунковим документом, який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Аналізуючи вищезазначені норми колегія суддів приходить до висновку, що підприємець має звернутися як до податкової, так і до казначейства з поданнями та заявами.

З матеріалів справи слідує, що ФОП ОСОБА_1 зверталась до податкового органу із завою про перерахунок надмірно сплачених коштів єдиного податку, однак отримала відмову, яку суд апеляційної інстанції вважає протиправною.

Колегія суддів зазначає, що доводи ДПІ у Галицькому районі м. Львова, викладені у листі про те, що розподіл єдиного податку проведено відповідно до порядку, який діяв до 01.01.2011 року, оскільки нові рахунки для зарахування сум єдиного та фіксованого податків в органах ДКУ відкрито 07.02.2011 року є безпідставними і неправомірно прийнято судом першої інстанції до уваги.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в даному випадку мало місце невиконання державою свого обов'язку щодо узгодження дій державних органів між собою всередині держави, оскільки прийнявши нові закони і встановивши з 01 січня 2011 року новий порядок сплати єдиного податку суб'єктами підприємницької діяльності, держава не забезпечила виконання законів, так як нові розподільчі рахунки Державною казначейською службою були відкриті лише 07.02.2011 року (протягом 45 днів з дня прийняття Закону України про «Про Державний бюджет України на 2011 рік» - 23.12.2010 року).

Тому суд приходить до висновку, що права та інтереси позивача не повинні порушуватись через неузгоджену взаємодією державних органів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що сплата єдиного та фіксованого податку здійснена ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому, беручи до уваги заяву ФОП ОСОБА_1 про перерахунок зайво сплачених коштів на новий рахунок, суд апеляційної інстанції вважає, що мала місце протиправна бездіяльність ДПІ у Галицькому районі м. Львова щодо незарахування зайво сплаченого єдиного податку в рахунок майбутніх платежів за березень та грудень 2011 року.

Як наслідок, суд апеляційної інстанції вважає, що ФОП ОСОБА_1 не було порушено граничного строку сплати суми грошового зобов'язання , а відтак оскаржуване податкове повідомлення рішення було прийнято протиправно.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийняти рішення про зарахування зайво сплачених коштів в сумі 228,00 грн. в рахунок сплати єдиного податку за березень 2011 року та зарахування зайво сплачених коштів в сумі 178,00 грн. в рахунок сплати єдиного податку за грудень 2011 року то колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність з огляду на те, що порядок та умови такого зарахування відбувається з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів, затвердженим наказом Держказначейства від 10.12.2002 року №226, контроль за справлянням яких покладається на податковий орган.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року у справі № 2а-13433/11/1370 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова щодо зарахування зайво сплаченого єдиного податку в рахунок майбутніх платежів за березень та грудень 2011 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова від 22.11.2011 року № /17298/14-119.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін