Справа № 813/3109/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 876/8790/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування вимоги , -

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Городоцька ОДПІ), в якому просила визнати протиправними дії Яворівського відділення Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 3680,65 грн..

Також позивач просила визнати протиправною та скасувати вимогу Яворівського відділення Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-402-13 від 09.06.2015 року на суму 3680,65 грн.

Постановою від 15 липня 2015 року Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Городоцька ОДПІ подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що фізичні особи - підприємці, які отримують пенсію за віком, призначену на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення", розмір якої обчислено за нормами Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачують єдиний внесок на добровільних засадах після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тому, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, яка обрала спрощену систему оподаткування є платником єдиного внеску (відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

За таких обставин, податковий орган вважає правомірними дії щодо нарахування позивачу заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 3680,65 грн. та вимогу про сплату боргу, а тому просить скасувати постанову суду першої та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 09.06.2015 року на адресу ОСОБА_1 надійшла вимога Яворівського відділення Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-402-13 від 09.06.2015 року зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 3680,65 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах, а тому вона підпадає під критерії осіб, що звільнені від сплати єдиного внеску, що визначені ч. 4 ст. 4 Закону України ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на пенсію за віком, що передбачене частиною першою статті 12 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ ,,Про пенсійне забезпечення" та частиною першою статті 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакціях, чинних на час вчинення спірних відносин), пов'язується, зокрема, з досягненням чоловіками 60 років, жінками - 55-60 років ( в залежності від дати народження).

Крім того, пунктом ,,б" частини 1 статті 13 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 цього Закону особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Аналізуючи цю норму права, колегія суддів виходить з її буквального змісту, оскільки наведене регулювання не має очевидної алогічності, суперечності, двозначності.

Отже, право не сплачувати єдиний внесок поширюється лише на осіб, прямо перерахованих в аналізованій нормі пенсіонерів за віком або інвалідів, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 Серія НОМЕР_2, виданого 15.04.2009 року, ОСОБА_1 призначена пенсія за віком довічно.

Суд першої інстанції аргументовано відхилив покликання відповідача про недосягнення позивачем 60-річного віку, як на підставу для не застосування припису ч. 4 ст. 4 Закону №2464-VI, оскільки закон не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати єдиного внеску всіх пенсіонерів за віком.

Крім того, відповідач, на якого в силу приписів ч.2 ст. 71 КАС України покладено тягар доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, не надав суду доказів на підтвердження добровільної участі позивача у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, позивач, якій пенсія призначена за віком на підставі статті 13 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення" звільнена від сплати єдиного внеску, а тому дії відповідача щодо нарахування позивачу боргу зі сплати єдиного внеску та вимога податкового органу є протиправними.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.1 ст.41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі № 813/3109/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 16 листопада 2015 року.