Справа № 805/4409/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 р. Справа № 805/4409/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабіч С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» про стягнення заборгованості за списком № 1 та № 2 в розмірі 71 944, 59 грн.

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Донецької області звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» про стягнення заборгованості за списком № 1 та № 2 в розмірі 71 944, 59 грн.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на те, що підприємства зобовязані з коштів, призначених на оплату праці, вносити до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату та доставку пенсій відповідно до п. п. а, б - з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення цієї статті до досягнення працівником пенсійного віку.

Сума заборгованості відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з липня 2015 року по серпень 2015 року складає 71 944,59 грн., з яких заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 349,32 грн. за списком № 2 71 595,27 грн. в звязку з чим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву відповідно до якої просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій зазначає, що до відповідача надійшов розрахунок сум фактичних витрат за період липень 2015 року по грудень 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було збільшено дату досягнення пенсійного віку з 55 років до 59 року, у звязку з чим відповідно збільшено і строк відшкодування підприємством пільгової пенсії. Проте, відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі не прибуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» зареєстроване в якості юридичної особи за адресою 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Євпаторійська, буд. 49, .

Матеріали справи свідчать, що на підприємстві відповідача працювали особи, які були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, яким призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 1 та пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, та яким призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 2.

Відповідач має заборгованість по фактичним витратам з виплати та доставці пільгових пенсій, призначених відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період з липня 2015 року по серпень 2015 року в сумі 349, 32 грн., що підтверджується наявним у справі розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період; довідки про наявний пільговий стаж та протоколом про призначення пільгових пенсій, а також довідкою про розмір призначених і фактично отриманої пенсії ОСОБА_2

Також, судом встановлено, що підприємство має заборгованість по фактичним витратам з виплати та доставці пільгових пенсій відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період з липня 2015 року по серпень 2015 року в сумі 71 595,27 грн. що підтверджується наявними у справі розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період по пенсіонерам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-ІV. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому вищевказаного підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "є" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

З вищенаведеного вбачається, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058- ІV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так зі змісту статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058- IV у контексті положень статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави для висновку про те, що порядок за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Дана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 21-62а11 від 10 жовтня 2011 року.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах:

- 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

- 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

- 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

- 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

- 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

- 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

- 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

- 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

- 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Згідно п. 1 ст. 2 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування для юридичних осіб, незалежно від форми власності, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, до обєкту оподаткування відносяться фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б- з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зокрема, у відповідності до вимог вказаного Закону, субєкти підприємницької діяльності, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обовязкове державне пенсійне страхування у 100 відсотковому розмірі від обєкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б- з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до п. 6.4. зазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами.

Відповідно до п.6.9. Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за списком № 1 в сумі 349,32 грн. та за списком № 2 в розмірі 64 732,15 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за списком № 2 в сумі 6 863,12 грн. (пенсіонер ОСОБА_1М.) суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

06.05.2011 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до розрахунку фактичних витрат, який було надіслано позивачем на адресу відповідача, досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку є 05.05.2019 року (арк. справи 11).

ОСОБА_1 досягнуто пенсійного віку, а саме 55 років відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, позивач фактично збільшив пенсійний вік застрахованої особи.

Як зазначено позивачем підставою для направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період квітень-червень 2015 року є те, що з 01.10.2011 року набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року, яким до наведеної статті було внесено зміни, та, зокрема, було здійснено підвищення пенсійного віку для жінок.

Згідно цього Закону, відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій повинно здійснюватись жінками до досягнення пенсійного віку відповідно:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Таким чином, після набрання чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи", було збільшено строк відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ОСОБА_1, а саме до досягнення нею пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058.

ОСОБА_1 вийшла на пенсію 06.05.2011 року, отже до набрання чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", тобто до 01.10.2011 року.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Тобто встановлено, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Також, відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року у справі за конституційним зверненням Національного Банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України зазначено про те, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач не мав права на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_1 до досягнення нею пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі змінами та доповненнями, оскільки ОСОБА_1 вийшла на пенсію до прийняття Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та на неї не розповсюджується дія Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та включення ОСОБА_1 до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період липень-серпень 2015 року.

Згідно розрахунку позивача фактичні витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 за період липень-серпень 2015 року склали 6 863,12 грн.

Таким чином дана сума, з урахуванням вищевикладеного, заявлена до стягнення безпідставно та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» про стягнення заборгованості за списком № 1 та № 2 в розмірі 71 944, 59 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Спеціалізоване управління №112 Стальконструкція (, 87515, м. Маріуполь, вул. Євпаторійська, буд. 49) на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя (, 87548, м. Маріуполь, вул. Зелинського, буд. 27 а) заборгованість по відшкодування пільгових пенсій за період з липня 2015 року по серпень 2015 року по списку № 1 в розмірі 349 (триста сорок девять) гривень 32 (тридцять дві) копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Спеціалізоване управління №112 Стальконструкція (, 87515, м. Маріуполь, вул. Євпаторійська, буд. 49) на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя (, 87548, м. Маріуполь, вул. Зелинського, буд. 27 а) заборгованість по відшкодування пільгових пенсій за період з липня 2015 року по серпень 2015 року по списку № 2 в розмірі 64 732 (шістдесят чотири тисячі сімсот тридцять дві) 15 (п'ятнадцять) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова прийнята, складена і підписана в нарадчій кімнаті 05 листопада 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.