Справа № 2а-461/10
Суддя: Мельник В. Я.
Дата ухвалення: 2010-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Березнівський районний суд Рівненської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» вересня 2010 року Березнівський районний суд Рівненської області

під головуванням судді Мельника В.Я.

при секретареві Рудику О.М.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

головного

державного інспектора

праці ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного державного інспектора праці ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позовній заяві від 5 жовтня 2009 року просить скасувати постанову головного державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Рівненській області ОСОБА_2 від 21 вересня 2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 1886 КУпАП до штрафу у розмірі 850 гривень за не усунення ним, як керівником підприємства, порушень виявлених в ході перевірки 15 червня 2009 року з питань оплати праці, по наслідках якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 41 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень, який він сплатив.

Постанову вважає незаконною з тих підстав, що його притягнуто до адміністративної відповідальності вдруге за одне і теж порушення, крім цього не дотримано вимог ст. 268 КУпАП при накладенні на нього дисциплінарного стягнення. Його не знайомили з актом і протоколом, від нього не відбиралося пояснення, справу розглянуто в його відсутність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги. Показав, що й по суті своє притягнення до адміністративної відповідальності вважає неправомірним, адже його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення допущені його попередником - директором підприємства ОСОБА_3

За час його керівництва підприємством зросли лише борги по розрахунках з працівниками по відпускних виплатах. А це суми, які він мав виплатити колишньому директору і головному бухгалтеру. Був не згідний з нарахованими собі попереднім керівництвом сумами, а тому справа вирішувалася в суді.

Борги ж по заробітній платі на день перевірки зменшилися. Таким чином, він робив усе можливе щоб ліквідувати заборгованість із заробітної плати.

Крім цього, за такий короткий час, а повторна перевірка була проведена 21 вересня 2009 року ліквідувати заборгованість по заробітній платі в розмірі 52 000 гривень та по розрахунках із звільненими працівниками в сумі 42 300 гривень нереально.

Відповідач ОСОБА_2 звернутих до нього позовних вимог ОСОБА_1 не визнав. Пояснив, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності із законодавством.

Погодився з тим фактом, що за час роботи ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати на підприємстві дещо зменшилася.

Вислухавши сторін, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Слід визнати доведеним, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності проводився з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В оглянутих в судовому засіданні постанові та протоколі, які обоє датовані 21вересня 2009 року, відсутній підпис позивача, зазначено що він відмовився їх підписувати, вказаний запис стверджений підписом лише самого інспектора.

ОСОБА_1 ствердив, що підписувати вказані документи йому ніхто не пропонував, їх копій не вручав, а відповідач протилежного не довів.

Відсутні докази того, що протокол про адміністративне правопорушення, як того вимагає ч.2 ст. 254 КУпАП, вручався ОСОБА_1

В суд той надав лише акт перевірки, припис та постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 41 КУпАП.

Інспектор не довів, що ним проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому главою 22 КУпАП. Жодних доказів цього в матеріалах оглянутих судом адміністративних справ щодо ОСОБА_1, в тому числі і від 21 вересня 2009 року, немає.

Крім цього, суд приходить до висновку, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1886 КУпАП 21 вересня 2009 року є неправомірним і по суті.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто по цьому факту до адміністративної відповідальності за не усунення порушень щодо невиплати заробітної плати працівникам, допущених попереднім директором підприємства. Строк, що був наданий для усунення таких порушень слід визнати явно недостатнім для погашення боргів із заробітної плати та інших виплат.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 на день перевірки фактично не нарощено боргів із виплат працівникам заробітної плати та інших належних їм сум. Ті що мали місце на час перевірки були предметом спору в суді за позовом колишнього директора підприємства ОСОБА_3

За таких обставин у інспектора не було достатніх підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 1886 КУпАП з боку директора ОСОБА_1 через короткий проміжок (менше календарного місяця) після вступу його на посаду.

Також відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 1886 КУпАП, порушено правила притягнення його до адміністративної відповідальності, суд скасовує постанову інспектора, а провадження у справі закриває, задоволивши, таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1

Керуючись ст. 160-163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати неправомірною постанову головного державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Рівненській області ОСОБА_2 від 21 вересня 2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1886 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 850 гривень і скасувати її, а провадження у справі закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: