Справа № 804/8014/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 р.Справа №804/8014/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» про стягнення заборгованості, -
2 липня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 в сумі 4249899,07 грн. та за списком №2 в сумі 154074,36 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що за період з 01.01.2011 року по 28.02.2014 року станом на 01.03.2014 року нараховано та не сплачено заборгованості по пільговим пенсіям за списком №1 та списком №2 до бюджету боржником ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» на суму 4403973,43 грн., у тому числі за списком №1 в сумі 4249899,07 грн. та за списком №2 в сумі 154074,36 грн.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, в обґрунтування яких зазначив наступне:
- до позовної заяви позивачем не було додано жодного розрахунку витрат на доставку пільгових пенсій за 2011 рік, хоча в розрахунок суми даної позовної заяви вказаний період був включений; половина розрахунків витрат на доставку пільгових пенсій за 2012-2013 роки, що були додані до позовної заяви, адресовані не ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», а ДП «Амофос» та ДП «Агрофос», а отже взагалі не можуть бути підставою для нарахування компенсації витрат на доставку пільгових пенсій в адміністративному позові;
- позивачем до розрахунків включені особи, які ніколи не працювали на підприємстві відповідача, а останній, у свою чергу, не є правонаступником підприємств, на яких працювали згадані особи.
Судом неодноразово зупинялось провадження у справі з метою витребування доказів, необхідних для вирішення заявленого спору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/8014/15 причини пропуску строку звернення до адміністративного суду Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з адміністративним позовом в частині позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року за списком №1 в сумі 2316311,78 грн. та за списком №2 в сумі 149944,18 грн. визнані поважними.
В іншій частині позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» заборгованості за період з січня 2011 року по серпень 2013 року за списком №1 в сумі 1933587,29 грн. та за списком №2 в сумі 4130,18 грн. адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області залишений без розгляду на підставі пункту 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представники позивача та відповідача клопотали про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку із чим відповідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив» зареєстроване як юридична особа, є правонаступником ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», що підтверджується Статутом підприємства, та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та платник, що відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.
На підприємстві відповідача виконуються роботи із шкідливими та важкими умовами праці за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій та посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Судом встановлено, що ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», у свою чергу, є правонаступником ДП «Агрофос» і ДП «Амофос» на підставі наказу №472 від 05.08.2002 року Міністерства палива та енергетики України.
Згідно наказу №299 від 04.08.2000 року Міністерства палива та енергетики України «Про створення підприємства «Агрофос» реорганізовано ДП «Придніпровський хімічний завод» шляхом виділення цеху №17 і створено на базі майна цього цеху ДП «Агрофос», а також наказано скласти розподільчий баланс станом на 01.07.2000 року, здійснити приймання-передачу майна та зобов'язань згідно з розподільним балансом, ДП «Агрофос» вважати правонаступником ДП «Придніпровський хімічний завод» в частині прав і обов'язків щодо майна, переданого згідно з розподільним балансом. Про що також зазначено в Статуті ДП «Агрофос».
При цьому, наказом ВО «Придніпровського хімічного заводу» №609 від 31.12.1996 року цеха №№4, 22 з 01.01.1997 року було реорганізовано у цех по виробництву мінеральних добрив №17. Правонаступником ВО «Придніпровський хімічний завод» є ДП «Придніпровський хімічний завод».
Згідно наказу №298 від 04.08.2000 року Міністерства палива та енергетики України «Про створення підприємства «Амофос» реорганізовано ДП «Придніпровський хімічний завод» шляхом виділення цехів №1, №10, №15 і створено на базі майна цих цехів ДП «Амофос», а також наказано скласти розподільчий баланс станом на 01.07.2000 року, здійснити приймання-передачу майна та зобов'язань згідно з розподільним балансом, ДП «Агрофос» вважати правонаступником ДП «Придніпровський хімічний завод» в частині прав і обов'язків щодо майна, переданого згідно з розподільним балансом. Про що також зазначено в Статуті ДП «Амофос».
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2012 року у справі №Б26/24/147/00 ліквідовано юридичну особу ДП «Придніпровський хімічний завод».
Так, на ДП «Придніпровський хімічний завод» з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювали громадяни, які у даний час отримують пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджено довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій.
Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій були видані відповідачем - ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» в тому числі і по цехам №№4, 22, 17 ДП «Придніпровський хімічний завод».
Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
На обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац третій пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР).
Положеннями частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із пунктом 6.1 частини 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:
- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції №21-1).
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції №21-1).
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції №21-1).
У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 Інструкції №21-1).
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом №1058-IV).
Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону №1788-XII.
За правилами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
З матеріалів справи вбачається, що через те, що відповідач в повному обсязі не сплатив кошти, призначені на покриття виплати і доставки пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками №№1, 2, за ним рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року у загальному розмірі 2466255,96 грн.
За обліковими даними Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вищевказана заборгованість Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах виникла відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», складених:
1) по списку №1 за період вересень 2013 року - лютий 2014 року в сумі всього 2316311,78 грн.:
- Управлінням Пенсійного фонду України в Петриківському районі Дніпропетровської області за:
- - січень 2014 року в сумі 3714,27 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 5618,58 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області за:
- - лютий 2014 року в сумі 3196,66 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в м. Інгулець Дніпропетровської області за:
- Управлінням Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області за:
- - січень 2014 року в сумі 1135,46 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 1135,46 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за:
- - коригуюча сума за 2013 рік в сумі 347847,33 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Коломийському районі за:
- - коригуюча сума за 2013 рік в сумі 574,68 грн.;
- - січень 2014 року в сумі 50,15 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 50,15 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за:
- - коригуюча сума за 2013 рік в сумі 1206939,41 грн.;
- - січень 2014 року в сумі 107087,99 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 116940,02 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Білопільському районі за:
- - січень 2014 року в сумі 1148,48 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 1148,48 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в м. Рівне за:
- - коригуюча сума за 2013 рік в сумі 4425,01 грн.;
- - січень 2014 року в сумі 370,27 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 370,27 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області за:
- - коригуюча сума за 2013 рік в сумі 1444,76 грн.;
- - січень 2014 року в сумі 120,40 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 120,40 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Дніпропетровської області за:
- Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за:
- - коригуюча сума за 2013 рік в сумі 273319,28 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області за:
- Управлінням Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області за:
2) по списку №2 за період вересень 2013 року - лютий 2014 року в сумі всього 149944,18 грн.:
- Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за:
- - січень 2014 року в сумі 4078,81 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 4124,53 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за:
- - січень 2014 року в сумі 1163,37 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 803,09 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за:
- - січень 2014 року в сумі 4762,34 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 4217,72 грн.;
- Управлінням Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області за:
- - січень 2014 року в сумі 1389,29 грн.;
- - лютий 2014 року в сумі 49,61 грн.;
Розрахунки направлялись на адресу відповідача, що вбачається з копій поштових повідомлень про вручення.
Судом встановлено, що органами Пенсійного фонду України фактично здійснені пенсійні виплати вказаним пенсіонерам та у зазначених розмірах, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи викладене, суд вважає правомірним стягнення з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за вересень 2013 року - лютий 2014 року за списком №№1, 2 в сумі 2466255,96 грн., оскільки відповідач доказів добровільного погашення заборгованості не надав.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» на користь Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року у розмірі всього 2466255,96 грн. (два мільйони чотириста шістдесят шість тисяч двісті п'ятдесят п'ять грн. 96 коп.), у тому числі за списком №1 в сумі 2316311,78 грн. (два мільйони триста шістнадцять тисяч триста одинадцять грн. 78 коп.) та за списком №2 в сумі 149944,18 грн. (сто сорок дев'ять тисяч дев'ятсот сорок чотири грн. 18 коп.).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 5 жовтня 2015 року.

Суддя І.О. Верба