Справа № 826/20093/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 листопада 2015 року № 826/20093/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., судді Федорчука А.Б., судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Омега Банк» до Державної реєстраційної служби України та державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської Ірини Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося публічне акціонерне товариство «Омега Банк» з позовом до Державної реєстраційної служби України та державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської Ірини Володимирівни, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Мощонської Ірини Володимирівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 15031888 від 08.08.2014;

- зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Мощонську Ірину Володимирівну повторно розглянути заяву ПАТ «Омега Банк», від імені якого діє представник за довіреністю Пархомчук С.В., про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, Великосолтанівська сільська рада, кадастровий номер :04:003:0013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний реєстратор Мощонська І.В. прийняла протиправне рішення № 15031888 від 08.08.2014, яким ПАТ «Омега Банк» відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, Великосолтанівська сільська рада, кадастровий номер :04:003:0013. На переконання позивача така відмова державного реєстратора не ґрунтується на підставах, визначених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оскільки дане рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень не містить належного обґрунтування щодо наявних перешкод для державної реєстрації права власності (зокрема, посилання державного реєстратора на те, що подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам закону, та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують спростовуються наступним. Нормами Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про Державний земельний кадастр» визнається право власності, зареєстроване раніше, до зміни порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і не передбачає необхідності перереєстрації права власності в зв'язку з виникненням поточних змін в законодавстві, та передбачає автоматичне перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про зареєстровані до 01.01.2013 року земельні ділянки в державному реєстрі земель. Таким чином, відповідач у відповідності до норм чинного законодавства мав реальну можливість звернутися до органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру за інформацією про зареєстровану земельну ділянку (в тому числі про цільове призначення такої земельної ділянки) пр. вчиненні реєстраційної дії.

В призначені судові засідання представники стоірн не з'явилися, про дати, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

При цьому, позивачем до суду подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачем до канцелярії суду подані письмові заперечення проти позову, де зазначено про те, що оскаржуване рішення про відмову у державній реєстрації права власності прийняте у межах повноважень державного реєстратора та з дотриманням норм чинного законодавства України. Також з тексту поданої позовної заяви вбачається, що дане рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 15031888 від 08.08.2014 року не порушує права та інтереси ПАТ «Омега Банк», оскільки стосується відмови в реєстрації іншої земельної ділянки - земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0010.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників обох сторін в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Судом встановлено що позивачем подано до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області заяву про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень.

Заява зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01.08.2014 18:13:27 за реєстраційним номером 7630500 в підтвердження чого видано картку прийому заяви № 14874887.

До заяви було додано наступний перелік документів: паспорт Пархомчука Сергія Валерійовича (копія), серія та номер: НОМЕР_1, виданий 29.09.2006 року, видавник: Таращанське РВ ГУ МВС України в Київській обл.; ідентифікаційний номер (копія), серія та номер: НОМЕР_2, виданий 21.12.2004 року, видавник: ДПА України; довіреність (копія), серія та номер: б/н, виданий 29.10.2013, видавник: Публічне акціонерне товариство "ОМЕГА БАНК"; рішення суду, серія та номер: 1008/5652/12, виданий 19.09.2013 року, видавник: Васильківський міськрайонний суд Київської області; рішення суду (копія), серія та номер: 1008/5652/12, виданий 19.09.2013 року, видавник: Васильківський міськрайонний суд Київської області; виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, серія та номер: ААВ №721421, видана 31.05.2013 року, видавник: Оболонська районна в м. Києві Державна адміністрація; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, серія та номер: 18834405, виданий 13.06.2014, видавник: Відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного правління юстиції у м. Києві; статут Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" (копія), серія та номер: 027941, виданий 02.09.2013 року, видавник: Відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

08.08.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонською І.В., за наслідками розгляду заяви ПAT «Омега Банк» прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована у Київській області, Васильківський район, сільська рада Великосолтанівська, кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0010.

Підставою для відмови, державний реєстратор зазначив те, що подані для проведення державної реєстрації прав документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. А саме як зазначено в тексті рішення державного реєстратора № 15031888 від 08.08.2014 року: «У ході розгляду заяви встановлені суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, так, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :04:003:0010, з цільовим призначенням під розміщення об'єкту оптово-роздрібної торгівлі, згідно відомостей з Державного реєстру іпотек, об'єктом обтяження є земельна ділянка, кадастровий номер :04:003:0010, з цільовим призначенням під розміщення об'єкту оптово-роздрібної торгівлі для обслуговування жителів територіальних громад. Слід зазначити, що відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Таким чином, враховуючи викладене, подані документи не дають змоги внести до запису про нерухоме майно відомості необхідні для проведення державної реєстрації прав передбачені пунктом 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141».

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (надалі - Закон № 1952-IV).

Згідно із ч. 1 ст. 2 цього Закону «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно» (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV передбачено, що орган державної реєстрації прав, зокрема, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

При цьому державний реєстратор має встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав (п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV).

Так, у відповідності до норм п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

За ч. 13 ст. 15 Закону № 1952-IV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 на виконання положень ст. 15 Закону № 1952-IV був затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - Порядок № 868), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та який набрав чинності 12.02.2014 року та нині чинний).

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст (п. 8 Порядку № 868).

Окрім того, для проведення державної реєстрації прав заявник має подати документи за встановленим переліком.

А саме згідно із п. 36 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно п. 37 Порядку № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема, є: державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник (п. 6 цього Порядку).

За приписами положень п. 15 Порядку № 868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації (п. 20 Порядку № 868).

У випадку відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор відповідно до п. 28 Порядку № 868 приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В свою чергу норми п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV встановлюють, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 52 - 56 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень (ч. 2 і 3 ст. 24 цього Закону).

З тексту рішення державного реєстратора № 15031888 від 08.08.2014 року вбачається, що об'єктом розгляду відповідача була заява позивача щодо вчинення реєстраційної дії, пов'язаної з реєстрацією земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0010, проводилися на підставі документів зазначених в картці прийому заяви.

Між тим до матеріалів позову на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог позивачем були додані копії наступних документів: 1) рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2013 року по справі № 1008/5652/12 за позовом ПАТ «Омега банк» до ОСОБА_3, за участі третьої особи - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки (що набрало законної сили 02.10.2013 року). Даним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2709/0407/88-113 від 24.04.2007 року в розмірі 12 187 197,82 грн. звернено стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору № 2709/0470/88-113-Z-2 від 29.12.2008 року, шляхом визнання за ПАТ «Омега Банк» права власності на наступні предмети іпотеки: земельну ділянку площею 4,5072 га, кадастровий номер :04:003:0010, що розташована на території Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, з цільовим призначенням - під розміщення об'єкту оптово-роздрібної торгівлі; земельну ділянку площею 3,6789 га, кадастровий номер :04:003:0013, що розташована на території Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, з цільовим призначенням - під розміщення об'єкту оптово-роздрібної торгівлі; 2) іпотечного договору від 29.12.2008 року № 2709/0470/88-113-Z-2, предметом якого є зазначені вище земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0010 і :04:003:0013; 3) державного акта на право власності на земельну ділянку площею 3,6789 га, виданого 07.02.2008 року ОСОБА_3; 4) витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 3,6789 та з кадастровим номером :04:003:0013.

Таким чином, за результатами аналізу змісту позовної заяви ПАТ «Омега Банк» та доданих до неї матеріалів суд приходить до висновку, що позивачем фактично оспорюється рішення державного реєстратора про відмову в державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 3,6789 та з кадастровим номером :04:003:0013, яке наразі не є предметом розгляду в межах даної адміністративної справи.

При цьому жодні заяви про зміну предмету або підстав позову суду в порядку ст.ст.51, 137 КАС України позивачем до суду не подавалась та в матеріалах даної справи відсутні.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не оскаржуються рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, Великосолтанівська сільська рада, кадастровий номер :04:003:0010, суд дійшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що відповідно не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Омега Банк» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Федорчук А.Б.

Суддя Шулежко В.П.