Справа № 2а-6214/11
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/32700/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Пасічник С.С.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

встановила:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії у зв'язку із втратою годувальника та зобов'язати перерахувати та виплатити невиплачену пенсію у розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком, а також здійснити перерахунок щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника у розмірі 50% від прожиткового мінімуму починаючи з 10.05.2011.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 позовні вимоги задоволено. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в м.Чаркасах Черкаської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку з втратою годувальника неправомірною. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Чаркасах Черкаської області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 50% від десяти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком, щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника у розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб відповідно до статтей 52, 54, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 10.05.2011 та виплатити заборгованість.

У касаційній скарзі відповідач просить постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 скасувати, як такі що не відповідають нормам чинного законодавства, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 27.01.2003 є дружиною померлого громадянина ОСОБА_3, який був віднесений до 1-А категорії, інвалідом 1-ї групи, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до Довідки МСЕК серії МСЕ №1777677 від 14.10.1996 ОСОБА_3 встановлена 1 група інвалідності, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02 квітня 1997 року. Відповідно до експертного висновку №3614 від 05.05.1997 смерть ОСОБА_3 пов'язана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до протоколу №109381 від 01.11.1996, ОСОБА_3 з 14.10.1996 була встановлена 1 група інвалідності по життєво. Причина інвалідності - захворювання внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. В розрахунок пенсії ОСОБА_3 входила додаткова пенсія інваліда 1 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсація непрацездатним особам, проживаючим в зоні посиленого радіологічного контролю, одноразова компенсація особам, які стали інвалідами 1 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказана пенсія ОСОБА_3 призначена з 24.10.1996.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно статті 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Право на отримання позивачем пенсії по втраті годувальника встановлено Конституцією України та Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і як встановлено судами, така пенсія ОСОБА_2 виплачується, але виходячи з інших розмірів, ніж встановлені статтями 52 та 54 вказаним вище Законом.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_3, який був інвалідом 1-ї групи, віднесеної до 1-А категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, та має право на пільги та компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області задоволенню не підлягає. Із урахуванням наведених обставин постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 необхідно залишити без змін, оскільки вони є законними і обґрунтованими та постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

С.С. Пасічник