Справа № 428/4194/13-а
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2013-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/4194/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого суддяКордюкової Ж.І.,

при секретаріПоломаній В.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідачаІДПС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сєвєродонецького міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ Лисичанського УДАІ УМВС України в Луганській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до інспектора ВДАІ Лисичанського УДАІ УМВС України в Луганській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 17.05.2013 року він рухався на власному автомобілі НОМЕР_1 по вул. Артемівській в м. Лисичанську, де його зупинив інспектор ВДАІ Лисичанського УДАІ УМВС України старший лейтенант міліції ОСОБА_2, який пояснив, що позивач порушив п.п. 31.3 «а», 31.4.3 Правил дорожнього руху України, а саме: встановлено протитуманні фари на відстані 540 мм від зовнішнього габариту; у фургоні встановлено три пасажирські крісла. Відносно був складений протокол серії АГ2 №527849 від 17.05.2013 року та винесено постанову серії ВМ1 №137284 від 17.05.2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 425 грн. Вважає постанову незаконною, оскільки п. 21.6 ПДР передбачено, що вантажний автомобіль, який використовується для перевезення пасажирів, повинен бути обладнаний сидіннями, при цьому, вказаний пункт ПДР не містить жодних застережень щодо необхідності узгодження переобладнання з Державтоінспекцією. Крім того ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність лише за несправність зовнішніх світлових приладів, а фари взагалі не було приєднано до електричної мережі авто. В звязку з цим, просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ1 №137284 від 17.05.2013 року, визнати дії інспектора ВДАІ Лисичанського УДАІ УМВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 неправомірними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив доводи, викладені у позові. Додатково суду пояснив, що згідно постанови КМУ від 05.07.2013 р. №3565 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» Державтоінспекцію усунуто від проведення технічного огляду та видачі талонів про його проходження. Він дійсно встановив у фургоні три додаткові сидіння для перевезення вантажників. Фари на автомобілі не приєднані до електромережі автомобіля.

Відповідач інспектор ВДАІ Лисичанського УДАІ УМВС України в Луганській області старший лейтенант міліції ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що здійснюючи нагляд та контроль за дотриманням водіями правил дорожнього руху 17.05.2013 р. о 19-00 год. в м. Лисичанську Луганської області по вул.Артемівській він зупинив автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 Автомобіль був обладнаний протитуманними фарами, які встановлені на відстані 540 мм від зовнішнього габариту, що є порушенням п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України. Він неодноразово пропонував ОСОБА_1 на місці демонтувати протитуманні фари, однак останній відмовився. Згідно технічних характеристик автомобіль позивача є грузовим фургоном, проте при зовнішньому огляді транспортного засобу було виявлено, що у фургоні додатково встановлено три пасажирських сидіння, тобто автомобіль було переобладнано в грузопасажирський, що згідно п. 31.3 «а» Правил дорожнього руху України є переобладнанням з порушенням вимог та стандартів, правил та нормативів щодо безпеки дорожнього руху. Після чого, за порушення п.п. 31.3 «а», 31.4.3 Правил дорожнього руху він склав у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії АГ2 №527849 від 17.05.2013 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення ВМ1 №137284 від 17.05.2013 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., який є мінімальним за вказане порушення. Вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення ВМ1 №137284 від 17.05.2013 року складена у відповідності до вимог діючого законодавства, підстави для її скасування відсутні. Просив адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; обґрунтовано; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В силу ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ1 №137284 від 17.05.2013 року. Згідно зазначеної постанови 17.05.2013 р. о 19-00 год. в м. Лисичанську по вул.Артемівській гр.ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем НОМЕР_1, на якому встановлено протитуманні фари на відстані 540 мм від зовнішнього габариту ТЗ по ширині; у фургоні встановлено 3 (три) пасажирські сидіння, чим порушено вимоги п.п. 31.3 «а», 31.4.3 Правил дорожнього руху України. В звязку з чим, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Позивач не згодний з постановою відповідача, оскільки, на його думку, Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки п. 21.6 ПДР передбачено, що вантажний автомобіль, який використовується для перевезення пасажирів, повинен бути обладнаний сидіннями, при цьому, вказаний пункт ПДР не містить жодних застережень щодо необхідності узгодження переобладнання з Державтоінспекцією. Крім того ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність лише за несправність зовнішніх світлових приладів, а протитуманні фари на його автомобілі взагалі не було приєднано до електричної мережі авто.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що ствердження позивача не є правильними, оскільки відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортний засіб позивача підлягає обовязковому технічному контролю, т.я. він бере участь у дорожньому русі та зареєстрований у відповідному підрозділі Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно п. 31.3 «а» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у випадках коли кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. При цьому, протитуманні фари повинні розміщуватися на висоті не менше 250 мм від поверхні дороги (але не вище фар ближнього світла) симетрично до поздовжньої осі транспортного засобу і не далі 400 мм від зовнішнього габариту за шириною.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 №527849 від 17.05.2013 року 17.05.2013 р. о 19-00 год. в м. Лисичанську по вул.Артемівській гр.ОСОБА_1 керував автомобілем (фургон) FORD TRANSIT, д/н НОМЕР_2, на якому протитуманні фари розташовані на відстані 540 мм від зовнішнього габариту ТЗ по ширині. У фургоні встановлено 3 (три) пасажирські сидіння.

Відповідно до копії акту технічного огляду одиночного транспортного засобу від 17.05.2013 р., складеного інспектором ВДАІ м. Лисичанськ, ст.лт. міліції ОСОБА_2, в автомобілі НОМЕР_1, 1967 року випуску, що належить ОСОБА_1 встановлені технічні недоліки, а саме: у фургоні встановлено 3 (три) пасажирські місця; встановлені протитуманні фари на відстані 540 мм від зовнішнього габариту.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскільки автомобіль НОМЕР_1, був переобладнаний позивачем ОСОБА_1 в індивідуальному порядку без отримання акту технічної експертизи або сертифікату відповідності переобладнаного автомобіля вимогам правил, нормативів і стандартів Україн, тобто з порушенням порядку переобладнання транспортних засобів, передбаченого постановою КМУ «Про затвердження Порядку переобладнання транспортних засобів» від 21.07.2010 р. №607, то позивач ОСОБА_1 дійсно порушив пункт 31 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Врахувавши всі обставини справи, перевіривши відповідність дій відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач при накладенні адміністративного стягнення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, адміністративне стягнення було призначене в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 6-12, 69, 70, 71, 80, 86, 94, 104, 158-163 КАС України; ст.ст.121 ч. 1, 222, 254 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», п. 31 Правил дорожнього руху України, постановою КМУ «Про затвердження Порядку переобладнання транспортних засобів» від 21.07.2010 р. №607, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заявлених позовних вимог.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову в повному обсязі складено 21 червня 2013 року.

Суддя Ж. І. Кордюкова