Справа № П/811/2066/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № П/811/2066/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року по справі за його позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_3. звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду про:

визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у відмові нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за п'ять днів невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 06.05.2009 року по 05.05.2010 року;

зобов'язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за п'ять днів невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 06.05.2009 року по 05.05.2010 року;

визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у відмові нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за чотири дні невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 06.05.2010 року по 05.05.2011 року;

зобов'язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за 4 дні невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 06.05.2010 року по 05.05.2011 року;

стягнення компенсації втрати частини суддівської винагороди та середнього заробітку за весь час затримки;

стягнення грошової компенсації в розмірі 1713 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1713 грн. за 4 дні невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 06.05.2010 року по 05.05.2011року;

стягнення грошової компенсації в розмірі 2141, 25 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 2141, 25 грн. за 5 днів невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 06.05.2009 року по 05.05.2010 року;

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції та просять постановити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, виходив з того, що час відпустки позивачу було розраховано у відповідності з вимогами діючого трудового законодавства та правомірно проведено всі виплати при звільненні. Апеляційна інстанція повністю підтримує таку правову позицію та вважає, що Черкаським окружним адміністративним судом при вирішенні спору вірно застосовано норми матеріального права та надано правильну оцінку обставинам справи, з огляду на слідуюче.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 призначений строком на 5 років суддею Кіровоградського окружного адміністративного суду на підставі указу Президента України від 11.04.2008 року № 342/2008 «Про призначення суддів».

Наказами «Про надання відпустки судді ОСОБА_3.»:

- від 01.10.2009 року № 97-в на підставі заяви від 28.09.2009 року позивачу надано щорічну основну відпустку тривалістю 35 календарних днів з 12 жовтня 2009 року по 15 листопада 2009 року за період роботи з 06 травня 2009 року по 05 травня 2010 року з наданням додаткового посадового окладу.

- від 21.05.2010 року № 48-в позивачу було надано частину щорічної основної відпустки за період роботи з 2009-2010 років тривалістю 8 календарних днів з 25.05.2010 року по 01.06.2010 року включно.

- від 10.08.2010 року № 104-в надано позивачу невикористану частину щорічної основної відпустки тривалістю 27 календарних днів з 30.08.2010року по 25.09.2010 року за період роботи 2010 року. Підстава - заява позивача від 09.08.2010 року.

Отже, за періоди роботи з 06.05.2009 року по 05.05.2010 року та з 06.05.2010 року по 05.05.2011 року ОСОБА_3 отримав в сукупності 35 календарних днів щорічної основної відпустки по кожному з періодів.

В подальшому, 18.06.2015 року позивач звернувся до голови Кіровоградського окружного адміністративного суду з проханням повідомити на підставі ст. 116 КЗпП про загальну кількість невикористаних днів основної та додаткової відпустки за період роботи з 2008 по 2015 роки, у зв'язку з прийнятим рішенням ВРЮ про внесення подання Президентові України про звільнення його з посади судді.

19.06.2015 року відповідач повідомив ОСОБА_3 листом за № 14495/15, що основна відпустка за періоди роботи з 2008-2012 надавалася у кількості 35 календарних днів.

Вирішуючи питання щодо правомірності зазначеного відповідачем розрахунку відпустки та виплат, пов'язаних з її наданням, апеляційна інстанція виходить з наступного.

За ч. 5 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» (чинного на момент виникнення права на спірну відпустку) суддям надається щорічна відпустка тривалістю 30 робочих днів з наданням додаткового посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Однак, ст. 2 ЗУ «Про відпустки» встановлено, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

В силу приписів ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відпустки» тривалість відпусток визначається цим Законом, іншими законами та іншими нормативно-правовими актами України і незалежно від режимів та графіків роботи розраховується в календарних днях.

Отже, судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що суддям надавалися відпустки у календарних днях, як цього вимагає ЗУ «Про відпустки», оскільки його норми суперечили ЗУ «Про статус суддів» та він прийнятий пізніше. Тому, до прийняття ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» до 31.12.2011 року відпустка суддям надавалась у календарних днях (35 к.д. замість 30 робочих, враховуючи рішення Ради суддів України від 26.10.2012 року № 62).

В матеріалах справи міститься відповідь ДСА України, з якої вбачається правомірність надання Кіровоградським окружним адміністративним судом щорічної основної відпустки за період роботи з 2008 по 2012 роки у кількості 35 календарних днів.

Крім того, зазначена позиція підтверджується листами Мінпраці № 10/2-493 від 12.02.1997 року та № 262/13/116-06 від 18.07.2006 року, які Державна судова адміністрація України надсилала судам для використання в роботі.

Варто відзначити, що щорічна відпустка суддів тривалістю 30 робочих днів, передбачена ст. 44 Закону України «Про статус суддів», в розрахунку на календарні дні становить 35 календарних днів.

Враховуючи те, що загальна тривалість відпустки у зв'язку з перерахунком не зменшується, таким чином, не вбачається порушення норми статті 22 Конституції України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Прийняття та введення в дію Закону України «Про відпустки» не передбачало збільшення тривалості щорічних відпусток окремим категоріям працівників, відпустка яким встановлена спеціальними Законами (державним службовцям, прокурорам та іншим).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.02.2011 року у справі № К-8627/08.

Таким чином, до 2012 року суди всіх інстанцій та рівнів України повинні були надавати суддям відпустку тривалістю 35 календарних днів.

Таким чином, наведене вище в сукупності свідчить про дотримання відповідачем порядку надання відпустки та визначення її тривалості, а тому судом першої інстанції правомірно в задоволенні позову було відмовлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу судді Кіровоградського окружного адміністративного суду - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.