Справа № 819/1573/14-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Київ К/800/7458/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Жилинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі за позовом Борщівського районного споживчого товариства до Борщівського районного бюро технічної інвентаризації, Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції, Жилинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області про скасування свідоцтва про право власності та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Борщівського районного споживчого товариства звернулося до суду з адміністративним позовом до Борщівського районного бюро технічної інвентаризації, Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції, Жилинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області про скасування свідоцтва про право власності та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності серії САЕ №190372 від 06.10.2011 року, видане виконавчим комітетом Жилинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення торгового будинку в с.Жилинці Борщівського району Тернопільської області по вул. Центральній 112-а за Жилинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, проведену 11.10.2011 року реєстратором Борщівського районного бюро технічної інвентаризації Слюсарчук Н. Л. згідно рішення про державну реєстрацію від 11.10.2011 року на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ №190372 від 06.10.2011 року. Зобов'язано Реєстраційну службу Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, згідно з абзацом другим пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141, - внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис про скасування державної реєстрації прав.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, сільрада звернулася до суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись та порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, рішенням Жилинської сільської ради №48 від 04.07.2011 року було ухвалено видати Жилинській сільській раді свідоцтво про право власності на торговий будинок, розташований в с. Жилинці по вул. Центральній 112-а.

06.10.2011 року на підставі вищезазначеного рішення №48 від 04.07.2011 року виконавчим комітетом Жилинської сільської ради оформлено свідоцтво серії САЕ №190372 про право власності Жилинської сільської ради на весь торговий будинок.

11.10.2011 року право власності на нерухоме майно було зареєстровано за сільською радою в Борщівському районному БТІ, що підтверджується витягом про Державну реєстрацію права власності №316180803 за 11.10.2011року.

В подальшому, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2012 року у справі №6/42/5022-464/2012 позов Борщівського РайСТ до Жилинської сільської ради та Борщівського районного бюро технічної інвентаризації задоволено частково, а саме: визнано недійсним рішення Жилинської сільської ради №48 від 04.07.2011 року та припинено провадження у справі в частині скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Вказане рішення набрало законної сили 08.10.2012 року.

30.04.2014 року Борщівське РайСТ звернулось до Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції із заявами про скасування свідоцтва серії САЕ №190372 від 06.10.2011 року про право власності Жилинської сільської ради на спірне приміщення - згідно рішення Господарського суду Тернопільської області від 13 вересня 2012 року у справі №6/42/5022-464/2012.

Листом за вих. №480/2.2-02.2-8 від 16.05.2014 року реєстраційна служба Борщівського РУЮ повідомила позивачу про те, що оскільки спірним рішенням суду не було скасоване свідоцтво про право власності серії САЕ №190372 від 06.10.2011 року (видане на підставі визнаного недійсним у судовому порядку рішення Жилинської сільської ради №48 від 04.07.2011 року), - то підстав для прийняття заяви про скасування та скасування права власності за таким рішенням суду у реєстраційної служби - немає.

Так, відповідно до положень статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вiд 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 19 Закону України №1952 розмежовано ряд підстав для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень, та окремими підставами визначено: 1) договори, укладені у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішення судів, що набрали законної сили; 6) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Так, витягом про Державну реєстрацію права власності №316180803 за 11.10.2011року підтверджується, що підставою для реєстрації Борщівським районним БТІ за Жилинською сільською радою права власності на торговий будинок в с. Жилинці по вул. Центральній 112-а - було саме свідоцтво серії САЕ №190372 від 06.10.2011 року, видане на підставі рішення Жилинської сільської ради №48 від 04.07.2011 року.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13 вересня 2012 року у справі №6/42/5022-464/2012, Борщівське РайСТ є землекористувачем ділянки, на якій знаходиться спірний нерухомий об'єкт, і на момент винесення Жилинською сільською радо рішення №48 від 04.10.2011 року про видачу раді свідоцтва про право власності на увесь торговий будинок в с. Жилинці вул. Центральній 112а - позивач здійснював розпорядчі функції щодо його частини, а також претендував на оформлення права власності. Відтак, ухвалення спірного рішення зачіпає охоронювані законом права і інтереси Борщівського РайСт. Таким чином, обставини встановлені рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2012 року у справі №6/42/5022-464/2012, - не можуть залишитись поза увагою суду під час розгляду даної справи. Більше того, та обставина, що рішення Жилинської сільської ради №48 від 04.07.2011 року було визнане недійсним вищезазначеним рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2012 року у справі №6/42/5022-464/2012 обставини - є обов'язковими для врахування судом під час вирішення даної адміністративної справи.

Тому, враховуючи що рішення Жилинської сільської ради №48 від 04.07.2011 року, на підставі якого видане спірне свідоцтво від 06.10.2011 року, визнано недійсним у судовому порядку рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2012 року у справі №6/42/5022-464/2012, то визнання недійсним такого рішення сільської ради - є правовою підставою для визнання недійсним і самого свідоцтва про право власності серії САЕ №190372 від 06.10.2011 року, виданого на підставі такого рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України №50 від 05.02.2014 року до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 (надалі Порядок №1141), - внесено ряд змін.

Зокрема, пункт 41 вказаного Порядку №1141, доповнено абзацом другим, наступного змісту: «У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.».

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, - правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити як поновлення порушеного права, так і бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що визнання в судовому порядку недійсним самого свідоцтва серії САЕ №190372 від 06.10.2011 року, на підставі якого за Жилинською сільською радою було зареєстровано відповідне право власності на спірний об'єкт, - тягне за собою наслідок у вигляді скасування реєстрації прав, проведеної на підставі такого свідоцтва.

Положеннями пункту 41 Порядку №1141 також закріплено, що у результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

З урахуванням зазначеного, відновлення порушеного права позивача має відбуватись у спосіб, передбачений законодавством, а саме не шляхом вилучення запису, а шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації прав.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи судами попередніх інстанцій були повно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Жилинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: