Справа № 2а-1870/4320/12
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 р. Справа № 2a-1870/4320/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Діскої А.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кисленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумиоблавтотранс», про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернувся до суду з позовом до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, Шосткинська ОДПІ), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумиоблавтотранс» (далі - ТОВ «Сумиоблавтотранс»), в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просить визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення - від 28.03.2012 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 251047,36 грн. та нараховано штрафну санкцію у сумі 62761,84 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що розрахунки, здійснені Шосткинською ОДПІ в акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають документам, наданим УПСЗН Шосткинської РДА та ПП «Ноіл» про суми отриманих ФОП ОСОБА_3 доходів. Крім того, податковим органом не досліджувались первинні документи ТОВ «Сумиоблавтотранс», у зв'язку з чим було зроблено помилковий висновок про перевищення позивачем обсягу граничного розміру від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг). До того ж, на думку позивача, при обрахуванні, отриманого позивачем доходу Шосткинською ОДПІ не було враховано, що автостанцією утримувався автостанційний збір у розмірі 10% від вартості квитка.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 виконавчим комітетом Шосткинської міської ради Сумської області був зареєстрований фізичною особою-підприємцем та у період 2008 - 2010 р.р. перебував на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності, отримувавши свідоцтва про сплату єдиного податку (т.3, а.с.202-204).

У період з 23.12.2011 р. по 27.12.2011 р. Шосткинською МДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., за наслідками якої було складено акт від 05.01.2012 р. №7/17-103- (т.1, а.с.16-30). В ході перевірки, крім іншого, було встановлено порушення пп.7.3.1, п.7.3, ст.2, п.9.4 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість за 4 квартал 2008 р. - 2010 р. на загальну суму 256789,80 грн.

На підставі акта перевірки Шосткинською МДПІ відносно ФОП ОСОБА_3, 18.01.2012 р. було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» у загальному розмірі 320987 грн. 25коп., в т.ч. за основним платежем - 256789грн. 80коп., та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 64197грн. 45коп. (т.3, а.с.166).

Позивач, не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його до ДПА в Сумській області (т.1, а.с.41-47). За результатами даного оскарження рішенням ДПС у Сумській області від 28.03.2012 р. №3291/ж/10-105-2/2ск (т.1, а.с.49-51), податкове повідомлення-рішення від 18.01.2012 р. № було скасовано в частині донарахування податку на додану вартість за 4 квартал 2008 р. в сумі 5742 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1435 грн. 61 коп., в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

За результатами оскарження, Шосткинською ОДПІ відносно ФОП ОСОБА_3 28.03.2012 р. було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість (за 2009-2010 рр.) у загальному розмірі 313809 грн., в т.ч. за основним платежем 251047 грн. 36 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 62761 грн. 84 коп. (т.4, а.с.136).

За результатами розгляду повторної скарги ФОП ОСОБА_3 на вказане податкове повідомлення-рішення, рішенням Державної податкової служби України від 24.04.2012 р. №12915/ж/10-2315 (т.1, а.с.61-67) скаргу ФОП ОСОБА_3 було залишено без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, крім іншого, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з акту перевірки та як пояснила представник відповідача, підставами донарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 251047 грн. 36 коп., стало те, що ФОП ОСОБА_3, перебуваючи в 2008 р. на спрощеній системі оподаткування допустив порушення вимог Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» №727/98 від 03.07.1998 р. (надалі - Указ Президента №727/98), в 4-му кварталі 2008 р. перевищив допустимий граничний розмір виручки від реалізації продукції на суму 28712 грн.18 коп. (528712,18грн. - 500000грн.). Дане порушення, як зазначено в акті (т.1, а.с.27), допущено в результаті не включення до складу валового доходу в повному обсязі сум коштів, виплачених за продаж квитків ТОВ «Сумиоблавтотранс».

Статтею 1 Указу Президента №727/98 передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, у тому числі, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їхніх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно вимог ст.6 Указу Президента №727/98 суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, серед іншого не є платником податку на додану вартість, оскільки вказаний податок сплачується ним у складі єдиного податку.

На підставі ст.5 Указу Президента № 727/98, платник єдиного податку у разі порушення вимог, установлених ст.1 цього Указу, повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Як встановлено перевіркою, перевищення виручки від реалізації продукції 500 тис. грн., сталося в 4-му кварталі 2008 р., проте, всупереч вимог Указу Президента № 727/98 ФОП ОСОБА_3 в наступному звітному періоді - 1 кварталі 2009 р. продовжував знаходитись на спрощеній системі оподаткування в 2009р. - 2010р., заяв про перехід на загальну систему оподаткування не подавав.

Як пояснила представник позивача, ФОП ОСОБА_3 не переходив на загальну систему оподаткування, оскільки за його підрахунками та наявними у нього первинними документами, сума виручки, яку він отримав, як в 4 кварталі 2008 року, так і в 4 кварталі 2009 року не перевищувала 500000 грн. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду реєстри відомостей продажу квитків за пасажирські перевезення, видані ТОВ «Сумиоблавтотранс», рахунки на сплату комісійної винагороди за продаж квитків, а також реєстри відомостей продажу квитків на автобуси, які велись самим позивачем, за період з 2008 по 2010 роки (т.1, а.с.92-250, т.2, а.с.1-250, т.3, а.с.1-161).

Проте, на думку суду, надані позивачем докази не є достатніми для спростування висновків Шосткинської ОДПІ про перевищення ФОП ОСОБА_3 виручки за 2008-2009 рр. та допущення порушення Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до ст.1 Указу Президента № 727/98, виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Як пояснила в судовому засіданні представник третьої особи, ТОВ «Сумиоблавтотранс», реєстри відомостей продажу квитків за пасажирські перевезення свідчать лише про суму, на яку було продано квитки за пасажирські перевезення, здійснені ФОП ОСОБА_3, в той же час такі реєстри не свідчать про суми готівки, виданої позивачу з каси товариства. Довідка ж надана до Шосткинської ОДПІ (т.4 а.с.141) містить дані про видачу з каси автостанції Шостка виручки від реалізації квитків ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року (оскільки виплачуватись могли суми і за минулі періоди). Первинні документи, які б могли підтвердити суми коштів, виплачених позивачу, зазначені у довідці, а саме, акти звірки взаєморозрахунків ТОВ «Сумиоблавтотранс» з ФОП ОСОБА_3, які складались в двох екземплярах на виконання укладених між ними договорів, на даний час знищені. На підтвердження зазначеного представником третьої особи надано суду акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 15.09.2015 року (а.с.170-171).

Суд бере до уваги, що ані договорів з ТОВ «Сумиоблавтотранс», ані актів звірки взаєморозрахунків ТОВ «Сумиоблавтотранс» з ФОП ОСОБА_3 позивачем суду надано не було.

Посилання представника позивача на те, що таких актів звірки не існувало, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з довідки Шосткинської МДПІ №95499/7/23-112/3883 від 29.11.2011 року (т.4 а.с.139-140), акти звірки за 4 квартали 2008-2010 років, завірені підписами сторін, надсилались ТОВ «Сумиоблавтотранс» на запит Шосткинської МДПІ.

Крім того, суд враховує, що суми виплачених доходів, зазначені у цих актах звірки, відповідають сумам зазначеним ТОВ «Сумиоблавтотранс» у довідці №33 від 01.02.2011 року (т.4 а.с.141), на підставі якої відповідачем було прийнято рішення про перевищення позивачем допустимого граничного розміру виручки від реалізації продукції.

Як вбачається з Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 06.10.2015 року (а.с.149-157), суми виданої з каси автостанції Шостка готівки, зазначені у довідці ТОВ «Сумиоблавтотранс» №33 від 01.02.2011 року підтверджуються сумами виплачених третьою особою ФОП ОСОБА_3 доходів, згідно поданих звітностей.

В обґрунтування доводів про те, що при обрахуванні, отриманого позивачем доходу Шосткинською ОДПІ не було враховано, що автостанцією утримувався автостанційний збір у розмірі 10% від вартості квитка, позивач доказів не надав. В той же час, представник третьої особи зазначила, що виплата ФОП ОСОБА_3 готівки здійснювалась за мінусом автостанційного збору, який вираховується товариством до перерахування перевізникам коштів за продані квитки.

Отже, на думку суду, позивачем не було спростовано встановлений під час перевірки факт заниження ФОП ОСОБА_3 в 2008 р. доходу, у зв'язку з не включенням до його складу у повному обсязі сум коштів, виплачених за продаж квитків ТОВ «Сумиоблавтотранс», на суму 108412,18 грн. та, відповідно, факт перевищення позивачем граничного обсягу виручки (500 тис.грн.) встановлений ст.1 Указу Президента №728/98 на суму 28712 грн. 18 коп. в 4 кварталі 2008 року.

Не є обґрунтованими доводи представника позивача про те, що податковим органом невірно було обраховано суму виручки, оскільки за його підрахунками та згідно довідки ПП «Ноіл» №15 від 04.09.2012 р. (т.4, а.с.175), ФОП ОСОБА_3 в 2008 р. було отримано 12000 грн., а не 18000 грн., як зазначено в акті перевірки Шосткинською МДПІ, згідно довідки УПСЗН Шосткинської РДА від 28.08.2012р. (т.4, а.с.174) позивачем від УПСЗН Шосткинської РДА було отримано у 2008 р. 84457,18 грн., а не 89957,18 грн., як зазначено в акті перевірки Шосткинською МДПІ, а в 2009 р. - 90522,82 грн. проти 87325,82 грн., зазначених в акті перевірки.

Так, невідповідність сум за 2008 рік не може бути взята до уваги, оскільки згідно наданого відповідачем розрахунку (т.4 а.с.238-239), при визначенні суми ПДВ, яка зазначена в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, суми доходів за 2008 рік не були враховані.

Що стосується даних, наданих УПСЗН Шосткинської РДА про перерахунок ФОП ОСОБА_3 коштів у 2009 році, то з їх урахуванням сума ПДВ, яка б підлягала нарахуванню податковим органом мала бути більшою від нарахованої. З урахуванням вказаного, зазначені докази не можуть свідчити про порушення прав позивача.

Відповідно до пп. 2.3.1, п. 2.3 ст.2 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість). Особи, які підпадають під визначення цього пункту Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Згідно п.6 розділу 3 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000р. №79 у разі переходу на спрощену систему оподаткування із сплатою податку на додану вартість або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності чи інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від встановлених Законом України «Про податок на додану вартість», особа реєструється платником податку на додану вартість у порядку, визначеному Законом та цим Положенням. Не зареєстрована платником податку на додану вартість особа, яка перебуваючи на спрощеній системі оподаткування та сплачуючи єдиний податок, перевищила обмеження щодо обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік, установленого статтею 1 Указу Президента №727/98, зобов'язана подати до податкового органу заяву про реєстрацію як платника податку на додану вартість. Реєстраційна заява платника податку на додану вартість має бути подана (надіслана) податковому органу фізичною особою - підприємцем - не пізніше двадцятого календарного дня з моменту перевищення.

Підпунктом 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що, якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом. Особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Згідно п.п.9.6 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» з урахуванням положень пункту 9.5 цієї статті заява про реєстрацію має бути подана (надіслана) податковому органу особами, що підлягають реєстрації згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не пізніше двадцятого календарного дня з моменту досягнення суми оподатковуваних операцій, визначеної зазначеним пунктом.

Як вбачається із встановлених вище обставин у справі, перевищення суми виручки сталося в 4 кварталі 2008 р., проте, оскільки, протягом встановленого законом строку ФОП ОСОБА_3 не було подано заяви про реєстрацію платником податку на додану вартість, позивач повинен нести відповідальність на рівні зареєстрованих платників податку на додану вартість, у зв'язку з чим суд погоджується з висновками Шосткинської ОДПІ про донарахування оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2012 р. № податку на додану вартість за 2009-2010рр. в сумі 251047,36 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 62761,84 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумиоблавтотранс» про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови, відповідно до вимог ст.160 КАС України, виготовлено 18.11.2015 року.

Суддя (підпис) А.Б. Діска

З оригіналом згідно

Суддя А.Б. Діска