Справа № 806/2795/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року м.Житомир справа № 806/2795/15

категорія 3.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Семеній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції про визнання висновку нечинним та зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

21 липня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (далі - Відділ ДРАЦС Житомирського МУЮ) про визнання висновку від 14 травня 2015 року в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації актів цивільного стану Будни Н.В. нечинним та зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що 14 травня 2015 року він звернувся до Відділу ДРАЦС Житомирського МУЮ із заявою про внесення змін до актового запису про його народження від 6 червня 1968 року №1612, а саме: виправити національність матері з «українка» на «полька». 14 травня 2015 року висновком Відділу ДРАЦС Житомирського МУЮ йому було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану, у зв'язку із тим, що внести зміни до актового запису про народження заявника за №1612 від 6 червня 1968 року, складеного на ОСОБА_1 Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції, а саме: виправити національність матері дитини з «українка» на полька, є неможливим у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів. Просить визнати рішення в.о. начальника Відділу ДРАЦС Житомирського МУЮ від 14 травня 2015 року Будни Н.В. нечинним. Зобов'язати Відділ ДРАЦС Житомирського МУЮ внести зміни до актового запису про народження №1612 від 6 червня 1968 року, складеного на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 Ордженікідзевським Відділом ДРАЦС Запорізького МУЮ виправити національність матері з «українка» на «полька".

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили адміністративний позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, що викладені у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що мати позивача - ОСОБА_5, 1937 року народження, народилась та проживала у польській родині римо-католицького віросповідання. Проживаючи на території України дотримувалась національних польських традицій. Дід - ОСОБА_6, 1903 року народження, також при житті був поляком і дотримувався національних польських традицій. Після політичних переслідувань громадян польської національності з боку держави Союзу Радянських Соціалістичних Республік у 1937 році та арештом дідового брата ОСОБА_7 і у подальшому його розстрілу в 1938 році, про що свідчать архівні документи, обвинувальний висновок, анкета обвинуваченого, анкета арештованого ОСОБА_7, та довідки виконавчого комітету Щигліївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, його дід ОСОБА_6 та його брат ОСОБА_8 з метою уникнення політичних переслідувань з боку держави змушені були виїхати на Донбас та змінити національність з польської на українську. Позивач також пояснив, що він, не афішуючи, наслідував польські національно-культурні та релігійні традиції, відвідував і відвідує богослужіння у кафедральному костелі святої Софії, що у м.Житомирі, де у свій час і був охрещений. На даний час позивач особисто і його родина зберігає польські традиції та сповідує римо-католицьку віру. Позивач та представник позивача пояснили, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставну відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану. Зауважили, що чинне законодавство України, а саме, стаття 300 Цивільного кодексу України та стаття 11 Закону України від 25 червня 1992 року №2494-XII "Про національні меншини в Україні", не забороняють громадянину України мати право вибору національності виходячи з національності батьків та пояснили, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач просив виправити помилку в актовому записі, однак під час аналізу зібраних документів відповідачем було встановлено, що помилка в актовому записі не була допущена. Вважає дії відділу та висновок правомірними. Щодо відновлення національної приналежності зазначила, що за заявою про виправлення помилки не встановлюється факт приналежності до певної національності, а перевіряється правильність записів у документах, тому, для встановлення факту приналежності матері до польської національності позивач має звернутися до суду з відповідною заявою.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 травня 2015 року ОСОБА_1, з метою встановлення факту національної приналежності та для реалізації свого права на підтвердження польського походження, звернувся із заявою до Відділу ДРАЦС Житомирського МУЮ про внесення змін до актового запису про його народження від 6 червня 1968 року за №1612 щодо виправлення національності матері з «українка» на «полька».

За результатом розгляду заяви позивача в.о. начальника Відділу ДРАЦС Житомирського МУЮ Будною Н.В. 14 травня 2015 року складено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, яким відмовлено у внесені змін до актового запису про народження заявника за №1612 від 6 червня 1968 року, складеного на ОСОБА_1 Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції, а саме: виправити національність матері дитини з «українка» на полька, у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів (а.с.77).

Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся із позовом до суду.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 у графі "національність" матері зазначено "українка" (а.с.68) та відповідно до витягу з актового запису про народження позивача за №5, національність матері позивача - ОСОБА_5 також зазначено «українка» (а.с.75-76).

У посвідці про народження за НОМЕР_1 національність матері позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не вказана (а.с.69).

У свідоцтві про одруження за НОМЕР_2, виданого Київським РАГС м.Харькова 25 жовтня 1958 року національність батьків позивача - ОСОБА_10, 1939 року народження та ОСОБА_5, 1937 року народження, не зазначена (а.с.70).

Однак, як вбачається із запису акта про шлюб за №1858 від 25 жовтня 1958 року національність батька позивача - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, вказана «росіянин», а матері позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, - «українка» (а.с.71), аналогічні дані про національність батьків позивача також вказані і у витязі №4 з актового запису про шлюб (а.с.72-73).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 1 липня 2010 року №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон України №2398-VI), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року за №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі - Правила №96/5), Порядком ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року №1064 (далі - Порядок №1064).

Так, згідно положень статті 49 Цивільного кодексу України та статі 2 Закону України №2398-VI визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Отже, відомості про походження фізичної особи вносяться до акта цивільного стану, який підлягає державній реєстрації, а також обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону України №2398-VI цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 6 Закону України №2398-VI визначені повноваження відділів державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 6 Закону України №2398-VI зокрема закріплено, що Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно з частинами 1-3 статті 9 Закону України №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до частини 5 статті 9 Закону України №2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Частинами 2-4 статті 22 Закону України №2398-VI встановлено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Розділом ІІ Правил №96/5.

Згідно із пунктом 2.1 Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

При цьому, згідно з пунктом 2.6 Правил №96/5 разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Позивач звернувся із заявою до Відділу ДРАЦС Житомирського МУЮ про внесення зміни до актового запису у частині зміни у свідоцтві про народження позивача у графі "національність" матері з "українка" на "полька".

Судом досліджено висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який мотивований відсутністю доказів, які б достовірно підтверджували національність.

З аналізу документів, що містяться в матеріалах справи вбачається, що в актовому записі про шлюб батьків позивача значиться національність нареченої (тобто матері позивача) - «українка». Актовий запис про шлюб батьків передує актовому запису про народження позивача, де також зазначена національність матері - «українка». Тобто суд дійшов висновку про те, що при реєстрації народження помилки зроблено не було.

Дослідивши оскаржуваний висновок, суд погоджується з обґрунтованістю його доводів та вважає його таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що приналежність його матері та його самого до польської національності підтверджується архівними документами, які свідчать про політичне переслідування рідного брата діда позивача, а саме: обвинувальним висновком, анкетою обвинуваченого, анкетою арештованого ОСОБА_7, та довідкою виконавчого комітету Щигліївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки вони не є беззаперечним доказом приналежності матері позивача до національності «полька» та з їхнього змісту не вбачається до якої національності належала мати позивача - ОСОБА_5 (а.с.13-17).

Доводи ОСОБА_1 про те, що останній дотримується римо-католицького обряду та польських національних традицій також не є доказами наявності помилки, допущеної під час реєстрації національності позивача та його матері.

На думку суду, позивач помилково ототожнює такі поняття як "внесення змін до акту цивільного стану" та "встановлення певних фактів, що мають юридичне значення", у даному випадку, встановлення приналежності особи до певної національності.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року №12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" передбачено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв'язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв'язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім'я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім'я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв'язку зі зміною статі). У випадках, коли вимога про встановлення неправильності запису прізвища, імені, по батькові пов'язується не з обставинами, які за законодавством тягнуть за собою внесення змін у ці записи, заяви про зміну прізвища, імені, по батькові вирішуються згідно з Положенням про порядок розгляду клопотань про переміну громадянами України прізвищ, імен, по батькові, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 березня 1993 року №233.

На час розгляду зазначеної справи позивачем та його представником не було додано до матеріалів справи рішення місцевого суду у порядку цивільного судочинства (стаття 234 Цивільного процесуального кодексу "Окреме провадження") про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення того, що ОСОБА_5 та/або ОСОБА_1 за національністю є полька/поляк.

У даній справі, при вирішенні спору щодо оскаржуваного висновку про відмову у внесенні змін до акту цивільного стану, предметом розгляду є не визначення приналежності особи до певної національності, а законність висновку та його відповідність проаналізованим документам.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_1, діяв у межах та у спосіб встановлений діючим законодавством, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 23 листопада 2015 р.