Справа № 2-а-904/11
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-904/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2011

року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Кононенко О.М. розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання провести нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

19 січня 2011 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, де просила визнати дії відповідача протиправними та зобовязати його провести нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідний період часу з 01.01.2006 року по дату винесення рішення суду у справі, з урахуванням проведених виплат, також просить стягнути на його користь, затрачених ним на правову допомогу кошти у розмірі 300 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала на те, що згідно Закону України „Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі. Відповідно до ст.6 цього закону з 1 січня 2006 року позивачу щомісячно повинна виплачуватися як дитині війни соціальна допомога в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак, дана соціальна допомога відповідачем не нараховувалась і не сплачувалась, у виплаті відмовлено. Проте 09.07.2007 року Рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію вказаної норми закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року було визнано неконституційним п. 2 ст. 41 другого розділу Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, якими були зменшені розміри щомісячної надбавки до пенсії, тобто поновлено дію Закону України „Про соціальний захист дітей війни. За ч. 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативними актами. Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Розмір соціальної допомоги, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни становить 30% мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Для звернення до суду позивач користувався платними послугами юристів, у звязку з чим сплатив ТОВ «Надія»300 гривень за надання консультативно-правових послуг, складання та подання позову.

Ухвалами судді від 02 лютого 2011 року зазначений адміністративний позов в частині вимог за період з 01.01.2006 року по 18 липня 2010 року включно, залишено без розгляду в іншій частині вимог за період з 19 липня 2010 року відкрито скорочене провадження .

Відповідач не надав суду письмові заперечення на позов у визначений судом строк.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачкою обставини, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Встановлено, що позивач є пенсіонером та відповідно до ст.1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в її пенсійному посвідченні. Відповідно до ст. 6 зазначеного закону, дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 01 січня 2006 року.

Доводи відповідача наведені у його відмові від 27.12.2010 року № Б-1420, про відсутність фінансування підвищення до пенсії, зупинення дії законів про виплату підвищення законами України «Про бюджет»та на регулювання цього питання постановою Кабінету міністрів України є безпідставними, оскільки вони не відповідають змісту ст.22 Конституції України, за приписами якої при прийнятті інших або нових законів, внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод, про що зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнанні неконституційними також внесені зміни до ч.1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»згідно Закону України від 28.12.2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

У рішенні № 15-рп/2000 від 14 грудня 2000 року «справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України» зазначено, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади. Обовязок виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України (частина друга статті 150).

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приведений аналіз правових норм дає підстави для висновку, що позивач має право отримувати щомісячну державну соціальну доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 19 липня 2010 року, а відповідач відповідно зазначеної вище ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни зобовязаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати позивачу державної соціальної допомоги у нижчому розмірі - 10 % є противоправними, а тому відповідач повинен здійснити відповідний перерахунок та виплати підвищення до пенсії у визначеному законом розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, зарахувавши здійсненні виплати у розмірі 10%.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено державне мито в розмірі 3 грн. 40 коп., які необхідно стягнути з Державного бюджету м. Дніпропетровська на користь позивача.

Щодо вимог позивача про стягнення на його користь коштів, затрачених нею на правову допомогу в розмірі 300 гривень, то вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 90 КАС України витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. 19, 46, 150 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(із змінами і доповненнями), Законом України «Про Конституційний Суд України», ст. ст. 2, 18, 94, 99, 104, 105, 106, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі в м. Дніпропетровську, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»підвищення до пенсії у нижчому розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком з 19 липня 2010 року .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, підвищену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, щомісячно з 19 липня 2010 року розрахованої відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, зарахувавши здійснені виплати у розмірі 10 відсотків у відповідний період, до внесення змін у чинне законодавство.

Стягнути з Державного бюджету м. Дніпропетровська судові витрати на користь ОСОБА_1 в сумі 3 грн. 40 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М.Кононенко