Справа № 2-а-4919/11
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а-4919/11 року

01 грудня 2011 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківського Л.М.

секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції УМВС України у Івано-Франківській області, інспектора ДПС Тисменицького ВДАІ з ОСОБА_2, інспектора ДПС Тисменицького ВДАІ ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до УДАІ УМВС в Івано-Франківській області, інспекторів ВДАІ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у якому поставив питання про визнання незаконною та скасування постанови від 14 листопада 2011 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 14.11.2011 року в с.Драгомирчани на ділянці дороги Богородчани-Івано-Франківськ був зупинений працівником Державтоінспекції, який предявив йому претензії з приводу нібито допущеного ним перевищення швидкості руху в населеному пункті. Зокрема, вказав, що він рухався зі швидкістю 82 км/год. З інкримінованим йому порушенням він не погодився, оскільки рухався в колоні автотранспорту у правій крайній смузі руху, а попереду нього, зліва у попутній смузі та позаду також рухались транспортні засоби, які їхали приблизно з однаковою швидкістю. Інспектор лише мимохідь показав йому прилад фіксації, який тримав у руках, не продемонструвавши часу фіксації порушення. Взявши його документи, інспектор Гжибіноський П.В. передав їх іншому інспектору Когуту В.І., що знаходився у службовому автомобілі далеко від місця зупинки його транспортного засобу. Останній склав протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення і, не зважаючи на його пояснення, а також пояснення свідка, що їхав з ним у автомобілі, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає вказану постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням норм КУпАП.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з викладених підстав, просив позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Про день і час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з постановою інспектора від 14.11.2011 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП за порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, тобто за перевищення швидкості руху у населеному пункті більше ніж на 20 км/год. З пояснень позивача, викладених у протоколі встановлено, що він з інкримінованим йому порушенням не погодився. Свідок ОСОБА_4, який був внесений до протоколу у своїх поясненнях також заперечив факт скоєння адмінстративного правопорушення. Однак інспектором при винесенні оскаржуваної постанови пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та свідка, які були викладені в протоколі, не були ніяким чином спростовані. Інспектором Когутом В.І. не наведено доказів, які були би ним перевірені особисто і свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення. Фіксація швидкості за допомогою приладу обліку проводилась іншим інспектором Гжибіновським П.В., який протокол не складав. Тому, суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження викладених у постанові обставин перевищення швидкості руху позивачем в матеріалах адміністративної справи немає.

Оскільки не було всебічно, повно і обєктивно встановлено обставини справи, постанова інспектора є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст.7, 258,293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити. Постанову інспектора ДПС Тисменицького ВДАІ ОСОБА_2 від 14 листопада 2011 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Битківський Л.М.