Справа № 821/3370/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3370/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганій С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.08.2015р.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 06.08.2015р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу 230599,53 грн., та штрафними санкціями 57649,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки ДПІ про те, що анулювання заборгованості за кредитним договором є отриманням позивачем додаткового блага, є неправомірними, і не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач вважає, що саме сума основного боргу платника, анульованого за самостійним рішенням кредитора до закінчення строку позовної давності, є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та оподатковується за ставками п.167.1 ст.167 ПК України. Однак, приймаючи до уваги, що установа банку анулювала ОСОБА_1 не тільки суму основного боргу за кредитним договором, а ще й відсотки, нараховані за користування кредиту та пеню, то правових підстав для розповсюдження дії положень абз. "д" пп.164.1.17 п.164.1 ст.164 ПК України для нарахування податкових зобов'язань щодо анулювання ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відсотків та пені, на думку позивача, не має. Позивач також зазначає, що податковим агентом по відношенню до нього є установа банку, яка зобов'язана нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок із суми анульованого (списаного) боргу, відобразити суму такого доходу у податковому розрахунку за ф.1ДФ у звітному періоді, в якому такий борг було анульовано.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Новокаховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. В задоволені позову просить відмовити. Також надані письмові заперечення. В яких зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 уклав кредитний договір з акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого стало ВАТ «Райффайзен банк Аваль», а в подальшому - ПАТ «Райффайзен банк Аваль») №014/41/268 від 06.12.2005р. про надання позивачу 140000,00 грн. кредиту на споживчі цілі на 36 місяців, дата остаточного погашення 05.12.2008р., процентна ставка 20,00%.

10.10.2013р. між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено договір про припинення зобов'язань за кредитним договором, відповідно до п.1.1 цього договору розмір не погашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на день укладення цього договору складає 1357817,25 грн. в тому числі: по сплаті суми кредиту 101111,10 грн., відсотки нараховані за користування кредитом 92344,71 грн., пеня по кредиту 1164361,44 грн.

Листами №04-2-0/2358 від 09.10.2014р. та №04-2-0/1040 від 04.06.2015р. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" сповістив податкову інспекцію про анулювання (прощення) заборгованості за кредитом ОСОБА_1 в сумі 1357817,25 грн. У листі від 04.06.2015р. банківська установа вказує на те, що у відповідності до пп.164.2.17 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб.

На думку відповідача, позивач отримав доходи у вигляді додаткового блага у сумі 1357817,25 грн., який не задекларував, не нарахував та не перерахував до бюджету податок на отриманий дохід.

За розрахунками Новокаховської ОДПІ сума заниження податку на доходи фізичних осіб склала 1357817,25 грн.

За висновками перевірки Новокаховська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № від 06.08.2015р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежом 230599,53 грн., та штрафними санкціями у розмірі 57649,88 грн.

З вищевикладеного вбачається, що банк за рахунок власного резерву сумнівних боргів відшкодував (простив) борг позичальника за кредитним договором, що відповідно до ч.1 ст.605 та ч.1 ст.598 ЦКУ є прощенням боргу у зобов'язанні та є підставою припинення зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.605 ЦКУ зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Оскільки зобов'язання припинилося, то у позичальника з моменту припинення такого зобов'язання відсутній обов'язок повернути кредит, тобто сума несплаченого кредиту залишається у власності позичальника.

Відповідно до пп.14.1.54 ПКУ доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно із ст.164 ПКУ (якою визначено базу оподаткування ПДФО) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи, визначені п.164.2, та інші доходи, крім зазначених у ст.165 Кодексу. За правилами, встановленими п.п."д" п.п.164.2.17, п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, сума боргу платника, анульованого (прощеного) за самостійним рішенням кредитора до закінчення строку позовної давності (в т.ч. списана за рахунок коштів сформованого банком резерву), є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та оподатковується за ставками, визначеними п.167.1 ПКУ .

Згідно з пп."б" п.176.2 ПКУ сума доходу платника податку - боржника у вигляді суми анульованого боргу відображається кредитором у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано, за ознакою доходу "126".

Банк вчинив дії, які свідчать про визнання ним суми прощеного боргу доходом позичальника. Відповідно, у ОСОБА_1 (позичальника) виникли податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та обов'язок задекларувати доходи за підсумками року.

Відповідно до пп.49.18.4 ПКУ такий платник податку - боржник зобов'язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку (за податковою адресою), відобразити в ній дохід та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації (п.179.7 ПКУ). Згідно з п.49.1 ПКУ податкова декларація подається за звітний період у встановлені цим Кодексом строки до органу державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку (за податковою адресою). Лише у разі невиконання банком вимог пп. "д" пп.164.2.17 ПКУ стосовно повідомлення боржника про суму анульованого (прощеного) боргу та включення її до податкового розрахунку №1ДФ, такий кредитор зобов'язаний у повному обсязі виконати обов'язки податкового агента, встановлені п.176.2 ПКУ. Оскільки ж банк зазначені умови виконав, у даній ситуації у позичальника виник обов'язок відобразити такий дохід у річній податковій декларації та самостійно сплатити податок із суми анульованого (прощеного) боргу.

Суд зазначає, що висновок Новокаховської ОДПІ про отримання позивачем доходу у сумі 1357817,25 грн. є передчасним, оскільки до даної суми відповідач включив як прощену суму основного боргу (кредиту), так і нараховані відсотки та пеню. За визначенням пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу). У відповідності до п.3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020, графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом. В розумінні ст.1054 ЦК України проценти є платою позичальника за користування отриманими кредитними коштами. Пенею визнається грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Враховуючи наведені нормативні положення, суд приходить до висновку, що основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній форм. З цього слідує висновок, що прощена (анульована) сума заборгованості може вважатися доходом боржника лише у випадку фактичного отримання боржником такої суми. Отже, з суми прощеної (анульованої) заборгованості за кредитним договором доходом позивача може вважатися лише сума кредиту, яку отримав позивач та не повернув.

Суд також звертає увагу на те, що з набранням 01.01.2015р. чинності Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII підпункт "д" п/п. 164.2.17 ПК України був викладений у новій редакції, яка передбачала її застосування до доходів у вигляді "основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням…", отже, законодавець деталізував структуру заборгованості та конкретизував порядок застосування цієї норми до сум, прощених банком позивачу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд дійшов до висновку про те, що до загальної суми доходів Новокаховською ОДПІ неправомірно були включені суми відсотків та пені, разом з тим суд задовольняє позов в повному обсязі шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.08.2015р., оскільки не може підміняти податкову інспекцію у реалізації її контролюючих функцій та обчислювати правильний розмір податку на доходи фізичних осіб з отриманої суми доходу у вигляді анульованого кредиту та розмір штрафних санкцій.

Керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області № від 06.08.2015р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Циганій С.І.

кат. 8.3.2