Справа № 0870/199/12
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2012 року Справа № 0870/199/12

м.Запоріжжя

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шари І.В. при секретарі судового засідання Тарасенко В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2012 року Державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя (далі ДПІ у Комунарському районі, позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2, відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за землю з фізичних осіб в розмірі 29 138,42 грн.

13 лютого 2012 позивач збільшив розмір позовних вимог на суму 4 819,31 грн. та просить стягнути з відповідача 33 957,73 грн. у звязку з несплатою відповідачем самостійно визначеного у податковій декларації податкового зобовязання з плати за землю за листопад та грудень 2011 року

Позовні вимоги обґрунтовує Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2181-ІІІ) та Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) та зазначає, що станом на 12.03.2012 згідно карток особових рахунків відповідач має податкову заборгованість в розмірі 33 957,73 грн., яка до теперішнього часу не погашена.

Сторони у судове засідання не зявились, проте 13.03.2012 надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи без їхньої участі в порядку письмового провадження.

Крім того, представник позивача зазначив що позов підтримує, відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до п.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь в справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь в справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

При розгляді справи в порядку письмового провадження а підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали позову, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд..10, кв.20) зареєстрований як фізична особа-підприємець 25.09.2002 відділом реєстрації та єдиного Комунарської райадміністраії ОСОБА_1 міської ради, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію. Відповідно до Довідки про взяття на облік платника податків від 07.12.2011 №837/10/29-035 відповідач перебуває на податковому обліку в ДПІ у Комунарському районі з 26.09.2002 за №Р-896.

Судом встановлено, що Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 ОСОБА_1 міська рада надала в строкове платне користування для розташування кафе з літнім майданчиком земельну ділянку площею 0,0779 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 14-а договір оренди землі від 26.07.1007, зареєстрований у ОСОБА_1 регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №25488178Ф0034837.

Відповідно до карток особового рахунку платника податків, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податків та зборів у сумі 33 957,73 грн.

Вищезазначена заборгованість виникла на підставі:

податкової декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 рік (звітної) від 02.02.2010 №1888, відповідно до якої відповідачем самостійно було визначено податкове зобов'язання з орендної плати на 2010 рік згідно з договором оренди у загальному розмірі 6 262,59 грн. (рядок 1), яке підлягає сплаті відповідачем рівними частками щомісяця впродовж року у сумі 521,88 грн. (рядки 1.1-1.11, рядок 1.12 521,91 грн.);

податкової декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 рік (уточнюючої) від 28.01.2011 №76459, відповідно до якої відповідачем самостійно було нараховано суму недоплати за грудень 2010 року, що збільшує податкове зобовязання в розмірі 155,46 грн. (рядок 2);

податкової декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік (звітної) від 28.01.2011 №1121, відповідно до якої відповідачем самостійно було визначено податкове зобов'язання з орендної плати на 2011 рік згідно з договором оренди у загальному розмірі 28 915,71 грн. (рядок 13), яке підлягає сплаті відповідачем рівними частками щомісяця впродовж року у сумі 2 409,64 грн.;

податкового повідомлення-рішення від 22.02.2010 №/0, відповідно до якого до відповідача було застосовано штрафні санкції за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму 170,00 грн. у звязку із несвоєчасним наданням податкової декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 рік по строку 31.01.2010, фактично наданої 02.02.2010, що було встановлено в ході перевірки, за результатами якої було складено акт від 22.02.2010 №507/1701/НОМЕР_1. Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано особисто відповідачем 22.02.2010, про що свідчить його підпис на тексті рішення. Зазначене рішення відповідачем в адміністративному та судовому порядку оскаржено не було.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992 №2535-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2535-ХІІ ) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Приписами ст.5 Закону №2535-ХІІ визначено, що об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна ділянка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з положеннями ст.ст. 13,14 Закону №2535-ХІІ підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону №2535-ХІІ податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.п.1.2., 1.3 ст.1 Закону №2181-ІІІ податкове зобовязання та податковий борг є: зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, або у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону №2181-ІІІ податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2. та 4.3. статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2. цього пункту.

У відповідності до ст. 7 Закону України від 23.12.2010 № 2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік», встановлено, що податки і збори, які справлялися до 1 січня 2011 року, суми податкового боргу з урахуванням штрафних санкцій та пені, що обліковувалися станом на 31 грудня 2010 року, і суми, донараховані за актами перевірок, за цими податками і зборами /обовязковими платежами/, сплачуються платниками податку у порядку, встановленому Податковим Кодексом України.

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI він набрав чинності з 1 січня 2011 року.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень пп. 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням, наведеним в пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст.57 ПК України).

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання відповідно до положень пп. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України є податковим боргом.

Відповідно до пп. 95.1 95.2. ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Органи державної податкової служби, відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Податкові вимоги надсилались відповідачу відповідно до положень ст. 6 Закону №2181-ІІІ: перша податкова вимога №1/295 від 11.05.2010, яка була отримана відповідачем особисто 12.05.2010; друга податкова вимога №2/548 від 14.06.2010, яка була отримана відповідачем особисто 14.07.2010, про що свідчить підпис відповідача на вказаних вимогах.

З урахуванням часткової сплати податкових зобовязань відповідачем 28.01.2011 в розмірі 175,31 грн., станом на 12.03.2012 податкова заборгованість ФОП ОСОБА_2 з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності складає 33 957,73 грн.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем податкової заборгованості ДПІ у Комунарському районі звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

На час розгляду справи судом відповідачем доказів сплати податкового боргу не надав, проти позову не заперечив та визнав наявність у нього заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, всебічно розглянувши матеріали справи, суд приймає визнання відповідачем адміністративного позову, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 112, 158, 159, 161-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 69118, АДРЕСА_1) податковий борг по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 33 957,73 грн. (тридцять три тисячі девятсот пятдесят сім гривень 73 копійки) за наступними реквізитами: р/р №0005, код платежу 13050500, призначення платежу: орендна плата з фізичних осіб, одержувач: УДКСУ у Комунарському районі, , банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) І.В. Шара