Справа № 22а-19606/11
Суддя: Карпушин Г. Л.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Карпушина Г.Л.,

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною(-ими)

скаргою(-ами) Управління пенсійного фонду України вм. Лубнах Полтавської області

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Лубнах про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії ,- Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2, згідно ст.ст.50,54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 як інваліду II групи пенсію, відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі, не меншому 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч.І ст. 28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та ЗУ "Про державний бюджет України" на відповідний рік, починаючи з 12.05.2010 року з урахуванням виплаченого.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах провести перерахунок та виплачувати додаткову пенсіїо ОСОБА_2 ж інваліду II групи відповідно до ч.І ст. 50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком з розрахунку мінімальної пенсії, визначеної ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ЗУ „Про державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням виплаченого, починаючи з 12.05.2010 року.

Судовий збір по справі віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, про задоволення його позовних вимог..

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідіції аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом II групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідними посвідченнями та мед.довідкою.

Позивач отримує пенсіїо в УПФ України в м. Лубнах, однак в значно нижчому розмірі, ніж це передбачено ст.ст.50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , тому 12.05.2010 року звернувся із заявою до відповідача щодо перерахунку його пенсії на підставі вищевказаного Закону, на що позивачу було відмовлено.

За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією України, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а тому відповідача - УПФ України в м. Лубнах слід зобовязати призначити та здійснити перерахунок пенсії позивачу як інваліду II групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 12.05.2010 року, тобто з моменту звернення позивача до УПФ України в м. Лубнах.

Тому суд вважає незаконною відмову відповідача УПФ України в м. Лубнах щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст.28 Закону України від 9 липня 2003 року"Про загальнообов"язкове пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність. Згідно ч.І ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі - 75% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За ст.19, ст.18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії вбачається, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на ЧАЕС.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС застосуванню підлягають ч.іст. 50 та ч.4 ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи', а не постанови КМ України, які звужують обсяг встановлених законом прав і на які посилається відповідач в своїх листах позивачу.

Також при розгляді даної справи суд взяв до уваги принцип верховенства права передбачений ст. 8 Конституції України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи вищевикладене, суд вірно зобовязав відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії позивачу з 12.05.2010 року, що відповідає положенням ч.4 ст.45 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи викладені обставини, районний суд прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог. Також правомірно вирішено питання про судові витрати.

Викладені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду. Задоволенню вони не підлягають. За таких обставин судове рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального й процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст.ст. 195, 197, 198,200,205,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Лубнах Полтавської області - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого Адміністративного суду України.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

КОПІЯ ВІРНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1