Справа № 489/6747/15-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/6747/15-а
Номер провадження 2-а/489/289/15
Постанова

Іменем України

16 листопада 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-позивач) до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачем була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення №15, відповідно до якої позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 155 КУпАП. Вказує, що з постановою не згодний, вважає її незаконною, та такою, що підлягає скасування, а тому змушений звернутися до суду із даним позовом.

Просив суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №15 від 06.10.2015.

02.11.2015 до суду від відповідача надійшло заперечення, в якому зазначають, що постанова № 08 про накладення стягнень та постанов №15 по справі про адміністративне правопорушення є правомірними.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

18.07.2015 між ФОП ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_2 було укладено договір №18/07/Ф на туристичне обслуговування.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №767 від 13.07.2015 ОСОБА_2 внесла завдаток за туристичні послуги в Іспанію в розмірі 19000,00 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №769 від 14.07.2015 ОСОБА_2 внесла завдаток за туристичні послуги у розмірі 21150,00 грн.

28.08.2015 ОСОБА_2 звернулася до начальника Інспекції з питань захисту прав споживачі у Миколаївській області зі скаргою, в якій просила провести перевірку та притягнути до відповідальності ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та зобов'язати останню повернути їй грошові кошти в сумі 40150,00 грн.

Відповідно до Направлення №32 на проведення перевірки від 02.10.2015 на підставі скарги ОСОБА_2 доручено здійснити позапланову перевірку за адресою: вул. Космонавтів, 81/15, офіс 812 в м. Миколаєві ФОП ОСОБА_1

Згідно з протоколом №000004 від 05.10.2015 позивач допустив порушення п. 38 Порядку провадження торгівельної діяльності №833 від 15.06.2006 в частині оформлення журналу реєстрації перевірок та п. 25 Правил побутового обслуговування населення №313 в частині надання інформації про послуги.

Відповідно до Постанови №15 від 06.10.2015 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП.

06.10.2015 винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 ЗУ "Про захист прав споживачів", за якою на позивача накладено штраф у розмірі 85,00 грн.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1.4 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 07.03.2012 № 310 встановлено, що перевірки діяльності суб'єктів господарювання проводяться з метою контролю стану дотримання ними вимог законодавства про захист прав споживачів щодо якості та безпеки продукції, правил торгівлі та послуг, надання споживачам необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Органи у справах захисту прав споживачів здійснюють державний контроль стану дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист прав споживачів шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого вибору.

Згідно п. 5.1.1. Договору №18/07/Ф турагент зобов'язується надати туристу повну та достовірну інформацію, передбачену чинним законодавством України та зокрема ЗУ "Про туризм".

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки відповідачем встановлено, що при укладенні договору підприємцем споживачу не надано інформацію про надання туристичних послуг.

Відповідно до п. 2 Положення "Про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів", затвердженого постановою КМУ від 17.08.2002 №1177 (далі-Положення №1177) на суб'єктів господарської діяльності накладається стягнення у вигляді штрафу відповідно до статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно із п. 3 Положення №1177 накладати на суб'єктів господарювання штрафи, передбачені пунктом 2 цього Положення, мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Пунктом 4 Положення №1177 встановлено, що рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку. Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб'єкта господарської діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів, протокол про адміністративне правопорушення законодавства про захист прав споживачі та на підставі цих актів винесено постанову №15 у справі про адміністративне правопорушення.

З врахуванням положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення відповідний орган (посадова особа) надає правову оцінку обставинам, аналізує сам протокол та на підставі цього виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Від правильності складення протоколу залежить подальший рух справи, оскільки саме в протоколі описується об'єктивна сторона правопорушення, тобто діяння та інші обов'язкові ознаки, за яких це діяння є правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в постанові по справі про адміністративне правопорушення не розкривається об'єктивна сторона правопорушення. Вказано, що позивачем не дотримано вимог законодавства в частині надання інформації про туристичні послуги, а яку саме інформацію позивач повинен був надати але не надав не зазначено. Не зазначення конкретної суті протиправних дій унеможливлює надання особою яка притягається до адміністративної відповідальності повних пояснень та унеможливлює встановлення судом обставин скоєння правопорушення. З наведених актів не можливо однозначно встановити, за які саме дії притягнуто винну особу до відповідальності.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що постанову №15 від 06.10.2015 у справі про адміністративне правопорушення необхідно визнати протиправною та скасувати.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160-164 КАС України, суд

постановив

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 15 від 06 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення постанови- з моменту отримання копії постанови.

Суддя В. В. Кокорєв