Справа № 159/1006/15-а, 2а-159/52/15
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 876/4809/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2015 року у справі за її позовом до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати рішення Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області (далі - Сільрада):

№ 35/3 від 12.08.2014 року «Про призупинення видачі земельних ділянок»;

№ 38/6-2 від 05.12.2014 року «Про розгляд постанови Ковельського міськрайонного суду».

Окрім того, просила зобов'язати Сільраду повторно розглянути її заяву про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки від 08.04.2014 року.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2015 року у справі № 159/1006/15-а у задоволенні позову було відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржено позивачкою ОСОБА_2, яка просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою її позов задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішення органу місцевого самоврядування не можуть скасовувати та (чи) обмежувати права громадян, які надані Конституцією України та чинним законодавством України. Окрім того, органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ні Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні Земельний кодекс України не містить норм, які б надавала можливість органам місцевого самоврядування встановлювати обмеження щодо реалізації права власності на земельну ділянку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка у квітні 2014 року подала заяву на ім'я Колодяжненського сільського голови з проханням надати їй дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Сільради №35/3 від 12.08.2014 року «Про призупинення видачі земельних ділянок під забудову» тимчасово призупинено прийняття сільською радою рішень щодо надання (відведення) земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, а також дозволів на складання проектів землеустрою щодо їх відведення на території сільської ради, крім учасників АТО, до закінчення АТО.

Відповідачем не заперечується того, що зазначене звернення позивачки не було розглянуте 05.12.2014 року Сільрадою, оскільки було прийнято рішення розглянути звернення ОСОБА_2 при відміні рішення № 35/3 від 12.08.2014 року «Про зупинення видачі земельних ділянок під забудову».

Рішенням Сільради № 35/3 від 12.08.2014 року «Про призупинення видачі земельних ділянок під забудову» тимчасово призупинено прийняття рішень щодо надання (відведення) земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, а також дозволів на складання проектів землеустрою щодо їх відведення на території сільської ради, крім учасників АТО. Термін дії рішення встановлено до закінчення антитерористичної операції.

Необхідність прийняття такого рішення зумовлена зростанням кількості пільгової категорії осіб з громади міста та району та недостатньою кількістю земельних ділянок, що можуть бути надані для таких потреб.

Позивачка не має передбачених законом пільг щодо першочергово отримання земельної ділянки. Крім цього, нею не надано доказів перебування земельної ділянки площею 0,25 га по вул. Садова в с. Колодяжне у законному користуванні.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

За правилами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до приписів ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Окрім того приписи п. 34 ч. 1 ст. 26 та ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» містять аналогічні приписи що до права органів місцевого самоврядування на розпорядження землями територіальних громад, які перебувають у комунальній власності.

При цьому положеннями п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про те, що рішення Сільради № 35/3 від 12.08.2014 року «Про призупинення видачі земельних ділянок під забудову» було прийняте з перевищенням наданих відповідачу повноважень, оскільки воно встановлює непередбачені законом обмеження для вирішення заяви позивачки про надати дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відтак, слід погодитися із думкою ОСОБА_2 про те, що рішення Сільради № 35/3 від 12.08.2014 року «Про призупинення видачі земельних ділянок» та № 38/6-2 від 05.12.2014 року «Про розгляд постанови Ковельського міськрайонного суду» є протиправними і підлягають скасуванню із покладенням на відповідача обов'язку повторно у передбачений законом спосіб розглянути її заяву від 08.04.2014 року.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2015 року у справі № 159/1006/15-а та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області № 35/3 від 12.08.2014 року «Про призупинення видачі земельних ділянок» та № 38/6-2 від 05.12.2014 року «Про розгляд постанови Ковельського міськрайонного суду».

Зобов'язати Колодяжненську сільську раду Ковельського району Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки від 08 квітня 2014 року у місячний строк з часу вступу постанови суду у законну силу.

Присудити з місцевого бюджету Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області на користь ОСОБА_2 109 (сто дев'ять) грн. 62 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 20 листопада 2015 року.