Справа № 2-а-946/10
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7жовтня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

при секретарі - Вєтошкіній Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 (не зявився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора державної патрульної служби відділення ДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови серії ВЕ № 239181 від 8 вересня 2010 року, за якою його за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення правил проїзду пішохідного переходу, тобто ненадання переваги у русі пішоходу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 8 вересня 2010 року його зупинив відповідач на автодорозі по вул. Дзержинського в м. Первомайську, а після цього склав протокол та постанову про притягнення до вказаної адміністративної відповідальності. Посилаючись на те, що він почав проїжджати пішохідний перехід за відсутності на ньому пішоходу і вже проїжджаючи його побачив як чоловік з лівого боку дороги, яка мала двосторонній рух, почав переходити дорогу по пішохідному переходу. Позивач вказував, що не створював перешкоди в русі пішоходу і не загрожував його життю, тому вважав притягнення до адміністративної відповідальності протиправним та просив захистити права шляхом скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього - закрити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача за наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено

наступне.

8 вересня 2010 року позивач рухався по автодорозі на вул. Дзержинського на автомобілі марки «Форд Транзит», р.н. НОМЕР_1. Проїжджаючи міст через річки Південний Буг та Синюху Після він перетнув нерегульований пішохідний перехід, після чого його зупинив відповідач, який пояснив зупинку порушенням правил дорожнього руху - не надання переваги пішоходу, який переходив проїзну частину дороги через нерегульований пішохідний перехід. Склав про це протокол про адміністративне правопорушення від 8 вересня 2010 року, а на його підставі на місці виніс постанову серії ВЕ № 239181 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за

порушення водіями правил проїзду пішохідних переходів.

Пунктом 18.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила) передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В своїх поясненнях позивач вказав, що на нерегульованому пішохідному переході, який він проїжджав, пішохід знаходився на протилежному боці проїзної частини, тому він не заважав йому та не створював небезпеки для нього. Про це він пояснив відповідачу, а також вніс аналогічні письмові пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивачем були надані відповідачу як усні пояснення так і письмові, які він вніс до протоколу, про незгоду з порушенням Правил. Незважаючи на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в оскаржуваній постанові відповідачем не було наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Враховуючи, що згідно з положеннями п. 18.1 Правил у водія немає безумовного обовязку зупинитися перед пішохідним переходом, якщо на ньому є пішохід, а лишеЖза умови створення йому перешкоди для руху чи небезпеки життю, а також зважаючи на те, що відповідачем у цій справі не було підтверджено доказами факт створення пішоходу перешкоди чи небезпеки життю, тому суд дійшов висновку, що відповідач, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, діяв протиправно.

Тому позов підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора державної патрульної служби відділення ДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 239181 від 8 вересня 2010 року, задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора Первомайської роти ДПС Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 при винесенні постанови серії ВЕ № 239181 від 8 вересня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.І ст. 122 КУпАП -протиправними, дану постанову - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносне» нього - закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя