Справа № 2-а-185/10
Суддя: Бондарьова Г. М.
Дата ухвалення: 2010-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-185/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2010 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Бондарьової Г.М.

при секретарі Кобки Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку письмового провадження в місті Першотравенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації про продовження терміну звернення до суду з позовом,про визнання відмови у перерахунку та виплаті щорічної одноразової допомоги незаконною та зобов»язання перерахунку та виплати недоплаченої одноразової щорічної допомоги як учаснику бойових дій,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації про продовження терміну звернення до суду з позовом,про визнання відмови у перерахунку та виплаті щорічної одноразової допомоги незаконною та стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги як учаснику бойових дій,та стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги як учаснику бойових дій, зазначивши, що, він є учасником бойових дій та згідно ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому, щорічно, до 5-го травня, повинна надаватися грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

У 2003 році йому було виплачено 90,00 грн, у 2004 році 120,00 грн, у 2005 році 250,00 грн, у 2005 році 250,00 грн, у 2007 році 280 грн, у 2008 році 310,00 грн,у 2009 році -340гривень. Але він вважає, що призначена йому грошова допомога відповідачем виплачувалась не в повному обсязі,оскільки розмір вказаної допомоги повинен бути значно більшим,зокрема в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про виплату недоплаченої допомоги, але йому було відмовлено.

Позивач вважає за можливе поновлення йому пропущеного строку для звернення до суду,оскільки вважає за можливе,що суд має юридичну змогу і підставу поновити строк,так як ст..99 КАС України передбачає не лише річний термін звернення до суду із адміністративним позовом ,але і в строки,встановлені іншими законами,яким є ст..257 ЦК України,яка підлягає застосуванню при вирішенню майнових спорів.

Позивач бажає,щоб суд виконав індексацію згідно чинного законодавства щодо його недоотриманих щорічних одноразових допомог.

Позивач просить суд продовжити термін для його звернення до суду з даним позовом згідно ст..99 КАС України,визнати незаконною відмову Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації в перерахунку та виплаті щорічних одноразових допомог,починаючи з 2003 року по 2009 рік у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком,зобов»язати відповідача перерахувати та виплатити йому різницю недоплат у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком за період з 2003 року по 2009 рік,зобов»язати відповідача щорічно до 5-го травня виплачувати йому одноразову грошову допомогу у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком довічно,зобов»язати відповідача про індексувати різницю недоплат грошової допомоги у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком починаючи з 2003 року по 2009 рік довічно.

Позивач подав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача позов не визнав повністю,надано до суду заперечення про невизнання позову, вважають,що позовні вимоги ОСОБА_1. є незаконними та необгрунтованими, оскільки, згідно діючого на даний час Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач не має права одержання разової грошової допомоги, яка виплачується до 5-го травня, у вказаному ним розмірі. Розділом ІІ Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року зазначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України. Таким порядком є Постанова Кабінету Міністрів від 18.02.2004 року №177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», виключно яким, згідно ч.2 ст.95 ОСОБА_2 України, визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Тобто, норми, введені цим Законом, є приорітетними відносно іншіх законодавчих актів та діють протягом бюджетного року. Виходячи з положень ОСОБА_2 України, з урахуванням фінансових можливостей державного бюджету, Закону України «Про Державний бюджет України» кожного року визначають категорії громадян, яким буде виплачуватись разова грошова допомога та її розміри.

Щодо виплати разової грошової допомоги у 2009 році,то Головне управління праці та соціального захисту населення керується постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 18 березня 2009 року,яка встановлює розмір виплати учасникам бойових дій-340гривень.Таку суму і отримав за 2009 рік ОСОБА_1.

Головним розпорядником бюджетних коштів по коду програмної класифікації видатків 2501150 (щорічна разова грошова допомога ветеранам війни), і, як наслідок, належним відповідачем по справі за таким позовом є Міністерство праці та соціальної політики України, яке видало Головному управлінню відповідну лімітну довідку та паспорт бюджетної програми про вказані бюджетні асигнування на 2008 рік. Головне управління, в свою чергу, видало управлінню праці та соціального захисту населення в м. Першотравенську, як розпоряднику коштів нижчого рівня, лімітну довідку та паспорт бюджетної програми про вказані відповідні бюджетні асигнування на 2008 рік. Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року №177 Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10-го квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірах, встановлених Законом «Про Державний бюджет України» і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення. Однак посилання позивача на те, що розмір щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій розраховується на підставі ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 ІV, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком та встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму є невірним, так як, у відповідності з положенням ч.3 ст.28 цього Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», такий розмір пенсії, призначений згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того, розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється Постановами Кабінету Міністрів України. Позивачу повинна була виплачуватись грошова допомога, виходячи з встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої складає, починаючи з 01.10.2003 року 19,91 грн. Після прийняття Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який вступив в дію з 01.01.2004 року, вказана Постанова Кабінету Міністрів України не змінювалась і діє по теперішній час.

Згідно п.п. 5,6 ст.51 Бюджетного Кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Будь-які зобовязання, взяті юридичними особами, за кошти державного бюджету України, без відповідних бюджетних асигнувань, або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та Законом України «Про Державний бюджет України» не вважаються бюджетними зобовязаннями. Таким чином, відповідач вважає, що позов заявлено не до належного відповідача, в звязку з чим немає законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Крім того,відповідач вважає,що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити ,оскільки ним пропущено строк для звернення до суду на застосуванні частини 2 статті 99 КАС України вони наполягають.

Відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача надав заяву про слухання справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного: судом встановлено, що позивач ОСОБА_1.. (посвідчення АА056026 від 01 березня 1996 року) є учасником бойових дій, що підтверджується вказаним посвідченням.

Дані правовідносини регулюються ч.5 ст.12 та ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-Х11 від 22 жовтня 1993 року в редакції Закону України від 25.12.98 року № 367-Х1У- щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004 визнано такими, що не відповідають ОСОБА_2 України (є неконституційними), положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року із змінами і доповненнями здійснюється в меншому розмірі, чим передбачено цим законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими,що не відповідають ОСОБА_2 України/є неконституційними/ зміни,внесені до ч.5 ст.12 та ч.5 ст.15 Закону України № 3551-Х11 від 22 жовтня 1993 року піднуктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу 11 Закону України від 28.12.2007 року « 107-У1.

Згідно ст.8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Згідно ч.3 ст.22 ОСОБА_2 України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Проаналізувавши рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004, яким визнано неконституційними положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік»,рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008,яким визнані неконституційними зміни до ч.5 ст.12 та ч.5 ст.15 Закону України № 3551-Х11 від 22 жовтня 1993 року з послідуючими змінами , частину 3 статті 22 ОСОБА_2 України, та враховуючи те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер, суд прийшов до висновку що позивачу недоплачено за вказані ним 2003-2009 роки розміри щорічної грошової допомоги , оскільки, Верховна Рада України, приймаючи Закон України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», Закон України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Закон України «Про Державний бюджет України 2007 рік» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»,та Закон України «Про державний бюджет України на 2009 рік» знову обмежила соціальне право громадян, закріплене Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на отримання разової грошової допомоги до 5 травня при наявності рішень Конституційного Суду України з аналогічного питання, застосувавши до спірних правовідносин у даній частині ч.7 ст. 9 КАС України, згідно якої: у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону);

В частині зобов»язання відповідача в перерахунку та виплаті недоплаченої одноразової допомоги ,вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного:

- постановами Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 рік № 486 „Про забезпечення виплати у 2002 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та від 31.03.2003 р. № 425 „Про забезпечення виплати у 2003 р. разової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а також ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що виплата разової грошової допомоги здійснюється органами праці та соціального захисту населення, яке є відповідачем за даним позовом;

- статтею 64 ОСОБА_2 України визначено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень;

- відповідач, на якого покладено обов'язок забезпечення та контролю по забезпеченню соціальних гарантій громадян, не надав суду доказів правомірності застосування ним положень закону про державний бюджет на відповідний рік, а не спеціального - Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Крім цього, відповідач не надав суду доказів звернення до вищестоящих органів (Міністерства Фінансів, Кабінету Міністрів України, тощо) з приводу нестачі коштів для забезпечення виконання покладених на нього обов'язків чи до Конституційного Суду України з приводу конституційності положень законів України про Державний бюджет на відповідний рік. Тому суд вважає, що підстави для притягнення до розгляду справи інших органів виконавчої влади, відсутні.

Це свідчить про те,що основні положення щодо реалізації, зокрема, конституційного права громадян, які мають статус учасника бойових дій на соціальний захист визначені Законом України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту»

Вихідним критерієм обчислення одноразової грошової допомоги до 05 травня щорічно є мінімальна пенсія за віком.

Вирішуючи питання щодо застосування законодавства для визначення розміру цих виплат,суд виходить за наступного:

Відповідно до вимог частини третьої статті 46 ОСОБА_2 України пенсії інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У розумінні частини першої статті 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Статтею 2 цього Закону визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог ОСОБА_2 України та законів України.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України /'Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

При застосуванні частини третьої статті 28 цього Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", судам слід мати на увазі, що наявність такої норми не є підставою для відмови в реалізації громадянами, які мають статус учасників бойових дій, конституційної гарантії та права на отримання одноразової грошової допомоги щорічно до 5-го травня, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної заробітної плати на 1998, 1999 роки встановлювався законами України про встановлення величини вартості межі малозабезпеченості та розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки, на 2000 - 2003 роки - законами України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки, на 2004 - 2009 роки - законами України про державний бюджет на відповідні роки.

Тому посилання відповідача на п.2 Постанови КМУ від 03 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів» розрахунок підвищень ,передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» під час призначення та порахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»,Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців ,осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» провадиться,виходячи з розміру 19грн 91 коп. ,суд вважає безпідставними.

У зв'язку з цим слід ураховувати, що відповідно до частини другої статті 19 ОСОБА_2 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_2 України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає,що відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій виходячи з розмірів, встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту».

Вирішуючи позовні вимоги позивача по суті, суд приходить до наступного:

Вирішуючи вимоги позивача за період 2003-2008 роки суд враховує те,що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,який,якщо не встановлено інше,обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав ,свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки відповідач наполягає на застосуванні річного строку для звернення до суду ,суд вважає,що в задоволенні вимог позивача за 2003-2008 роки слід відмовити у зв»язку з пропуском річного строку для звернення до суду за захистом своїх прав,оскільки одноразову щорічну допомогу позивач отримував щорічно за період 2003-2008 роки у вказаних ним розмірах,до суду звернувся лише 16 грудня 2009 року , оскільки заявлений позивачем спір про визнання відмови відповідача незаконною та зобов»язання виконати дії по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії не є цивільно-правовим майновим спором,а є спором з суб»ектом владних повноважень про порушення прав та зобов»язання вчинити певні дії ,тому для такого спору ч.2 ст.99 КАС України встановлено річний строк для звернення до суду за захистом своїх прав,який позивач порушив,доводів та доказів причин пропуску річного строку позивач не зазначив та не надав.

Вирішуючи позовні вимоги позивача за 2009 рік суд виходить з того,що статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат,які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати,в абсолютних сумах у межах асигнувань передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат,вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини,оскільки розмір щорічної одноразової допомоги до 05 травня згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже нарахування та виплата у 2009 році позивачу одноразової допомоги як учаснику бойових дій щорічно до 05 травня,повинно здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» ,яка залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому суд вважає,що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню за 2009 рік .

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року № 835 прожитковий мінімум для осіб,що втратили працездатність у 2009 році становить 498грн.

Тому позивачу належало до сплати одноразову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 05 травня 2009 року в розмірі 2490грн/498грнх5/,тоді як фактично сплачено в розмірі 340,тобто недоплачено в розмірі 2150грн.

Суд вважає,що позовні вимоги позивача в частині зобов»язання відповідача перерахувати та виплачувати йому щорічно до 5-го травня одноразову грошову допомогу у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком довічно не підлягають задоволенню,оскільки вони викладені неконкретно,без зазначення періоду ,а також з тієї причини,що суди не вправі вирішувати спори на майбутній час.

Сторони звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.1, 3, 8, 19, 21, 22, 46, 48, 55, 64 ОСОБА_2 України, Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ із змінами і доповненнями, Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004, Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року № 6 - рп/2007, ст.ст. 7, 8, 9,10, 11, п.1) ч.1 ст.17, 72, ст.99, ст.100, 104-106, ч.4 ст. 128, 158-163, 185-186 КАС України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації про продовження терміну звернення до суду з позовом,про визнання відмови у перерахунку та виплаті щорічної одноразової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій незаконною та зобов»язання перерахунку та виплати недоплаченої одноразової щорічної допомоги як учаснику бойових дій задовольнити частково.

Визнати відмову Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації від перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги на користь ОСОБА_1 як учаснику бойових дій до 05 травня 2009 року незаконною.

Зобов»язати Головне управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 як учаснику бойових дій одноразову грошову допомогу до 05 травня 2009 року відповідно до ч.5 ст..12,ч.5 ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» в розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком на вказаний період за мінусом фактично сплаченої ОСОБА_1 суми вказаної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2009 року з індексацієї недоплаченої суми по день виплати вказаної недоплати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд подається через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі з дня складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: /ОСОБА_3./