Справа № П/811/2553/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року справа № П/811/2553/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Бондар Я.Г. та представників:

позивача : ОСОБА_1;

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомКіровоградського міськрайонного центру зайнятості
доОСОБА_2
простягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 7819,12 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 7819,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок приховування відповідачем набуття статусу фізичної особи-підприємця ним було незаконно отримано кошти на загальну суму 7819,12 грн. Відповідачу направлялись наказ та лист-повідомлення про наявність заборгованості, проте добровільно відповідач кошти не сплатив.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки з 01.06.2012 року анульовано його свідоцтво платника податку, фактично підприємницькою діяльністю він не займався та за період з 21.03.2012 року по 10.10.2012 року доходу не отримував. Відповідач вказує, що при постановці на облік Кіровоградський МРЦЗ вважав себе особою, яка виключена з Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 19.10.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини постанови з урахуванням вимог ч. 2 ст. 167 КАС України

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 р. № 1533-III (далі - Закон № 1533-III) встановлено, що Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Частиною 1 статті 34 Закону №1533-ІІІ передбачено, що Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Згідно Положення про Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості, Центр є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у місті Кіровограді та Кіровоградському районі.

Отже, законом передбачено право Кіровоградського МРЦЗ на звернення до адміністративного суду з позовами про стягнення безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю.

08.11.2012 року відповідач звернувся до Кіровоградського МРЦЗ із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та "Про зайнятість населення". Відповідач в заяві, адресованій позивачу, зазначив, крім всього, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається (а.с.8).

З 08.11.2012 року відповідачу надано статус безробітного відповідно до підпунктів 1, 3, 4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", підпунктів 2.7, 2.9 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, що підтверджено даними витягу із наказів про прийняті рішення по відповідачу (а.с.9).

Згідно довідки Кіровоградського МРЦЗ відповідач за період з 08.11.2012 року по 04.08.2013 року отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 7819,12 грн. (а.с.13).

В порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, Кіровоградським МРЦЗ було проведено перевірку, за результатом якої було складено акт № 1 від 15.07.2015 року (а.с.10).

При перевірці, посадовою особою позивача було виявлено факт приховування відомостей про те, що відповідач був зареєстрований як фізична особа - підприємець з 20.03.2012 року. При цьому відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру 05.02.2013 року внесено запис про припинення фізичної особи-підприємця (а.с.11-12).

На підставі акту перевірки, 16.07.2015 року директором Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості було винесено наказ № 395-Д "Про повернення коштів" про стягнення суми допомоги по безробіттю в розмірі 7819,12 грн. (а.с.14).

З метою досудового врегулювання питання про добровільну сплату незаконно отриманих коштів, на адресу відповідача було направлено лист-повідомлення від 20.07.2015 року вих. № 09-29/2472/08 про необхідність добровільного повернення коштів, сплачених як допомога по безробіттю на рахунок центру зайнятості (а.с.15-16).

Станом на день ухвалення постанови, докази добровільної сплати допомоги по безробіттю відповідачем в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Статтею 2 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 року №803-XII (у редакції чинній на момент вчинення порушень) визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Стаття 9 Закону №803-XII передбачає, що громадяни, які звернулися до державної служби зайнятості як особи, що шукають роботу, мають право на безплатну професійну орієнтацію, консультацію, підготовку, перепідготовку, одержання відповідної інформації з метою вибору виду діяльності, професії, місця роботи, режиму праці.

Підпунктом "а" частини 1 статті 26 Закону №803-XII передбачено, що працівникам, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, і військовослужбовцям, звільненим з військової служби у зв'язку із скороченням чисельності або штату без права на пенсію, за умови їх реєстрації в службі зайнятості протягом семи календарних днів після звільнення як таких, що шукають роботу, гарантується надання статусу безробітного, якщо протягом семи днів працівнику не було запропоновано підходящої роботи.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 22 Закону України від 02.03.2000 №1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (у редакції чинній на момент вчинення порушень) застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу.

Слідуючи приписам частини 2 статті 36 Закону №1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Виходячи з аналізу зазначеної норми суд приходить до висновку, що факт перебування у статусі фізичної особи-підприємця відповідачем під час перебування на обліку в Кіровоградському МРЦЗ відноситься до обставин, що впливають на умови виплати йому допомоги по безробіттю.

Згідно даних ЄДРПОУ запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця внесено 05.02.2013 року (а.с.11-12).

Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 № 60/62 у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти (пункт 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним).

Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою, якій були виплачені.

Стосовно заперечень відповідача судом встановлено наступне.

Відповідач заперечує наявність боргу перед Кіровоградським МРЦЗ, оскільки подаючи заяву про надання статусу безробітного, вважав себе особою, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 р. №755-ІV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі за текстом - Закон), державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою або визнання безвісно відсутньою.

З огляду на ч.3 ст.46 Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Так, згідно з ч.9 ст.47 Закону для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; довідку відповідного органу державної податкової служби про зняття фізичної особи-підприємця з обліку як платника податків; довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про зняття з обліку; довідки відповідних органів фондів соціального страхування про зняття з обліку.

Відповідно до ч.15, 16, 17 Закону за відсутності підстав для залишення документів, які передбачені частиною тринадцятою цієї статті, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Строк державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем не повинен перевищувати два робочих дні з дати надходження документів для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем повинен видати або надіслати заявнику копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця із спеціальною відміткою про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

З аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що після внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, на таку особу, з метою подальшої реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, покладається обов'язок із вчинення дій визначених ч.9 ст.47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців". Відтак обов'язок щодо припинення підприємницької діяльності покладається саме на підприємця.

В судовому засіданні, відповідач зазначив, що з письмовою заявою про внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення підприємницької діяльності не звертався, оскільки вважав, що анулювання свідоцтва платника податку є підставою для припинення його діяльності та внесення відповідних записів.

Враховуючи викладене, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими, а факт наявності у відповідача заборгованості у сумі 7819,12 грн. - доведеним, тому вказані кошти підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 (код - НОМЕР_1) 7819 (сім тисяч вісімсот дев'ятнадцять) грн. 12 коп. виплаченої допомоги по безробіттю на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості за реквізитами: - , ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, р/р 1003.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук