Справа № 306/365/13-а, 2а-306/29/13
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Справа № 876/11403/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Свалявського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення № 21 від 15 січня 2007 року «Про включення до числа службових жилих приміщень квартири АДРЕСА_1». У подальшому позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої він просить визнати протиправним та скасувати також рішення одинадцятої сесії п'ятого скликання Полянської сільської ради від 6 лютого 2007 року «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації в частині включеня в перелік об'єктів комунальної власності, що не підлягають приватизації, службової квартири за адресою: село Поляна, вул. Санаторна, 9/57».

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Полянської сільської ради № 21 від 15.01.2007 р. «Про включення до числа службових жилих приміщень квартири АДРЕСА_1» та рішення одинадцятої сесії п'ятого скликання Полянської сільради від 06.02.2007 року «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності, що не підлягають приватизації службової квартири за адресою АДРЕСА_1».

Із таким судовим рішенням не погодилася Полянська сільська рада Свалявського району Закарпатської області та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, відповідач зазначив, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про незаконність рішень сільської ради, оскільки такі були прийняті в межах компетенції та в інтересах громади. Спірна квартира була придбана для проживання голови райдержадміністрації за державні кошти і її цільове призначення не змінювалося. Отже, її було правильно визнано службовою і включено до об'єктів майна комунальної власності, що не підлягають приватизації.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги і пояснив, що оскаржувана постанова суду є законною та обґрунтованою .

Представник апелянта в судове засідання не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує рішення Полянської сільської ради, якими надану йому для проживання та у подальшому орендовану квартиру було визнано службовою квартирою та об'єктом, що не підлягає приватизації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що цими рішеннями порушено право позивача на приватизацію квартири, оскільки він звернувся із відповідною заявою, однак йому було відмовлено з підстав існування таких рішень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з частиною другою цієї ж норми юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, позабюджетні цільові (у тому числі валютні) та інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Виключною компетенцією відповідної ради є прийняття рішень щодо відчуження комунального майна, затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають останній, визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності (пункт 30 статті 26 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства, суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник розпоряджається майном, яке знаходиться у комунальній власності.

Компетенція адміністративних судів на даний спір не поширюється, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, зазначеного в якості відповідача, а в даних правовідносинах відповідач не здійснює владну управлінську функцію.

Пункт 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 р. № 3 зазначає, що підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 р. № 500-VI) тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Тому даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 07 липня 2015 року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу скаргу Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області - задовольнити частково, постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2013 року по справі № 306/365/13-а - скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 10 листопада 2015 року.