Справа № 525/1200/14-а
Суддя: Хоролець В. В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/1200/14-а
Провадження №6-а/525/4/2015
У Х В А Л А

19.11.2015 року сел. ОСОБА_1

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Хоролець В.В., при секретарі Лопатка О.В., з участю представника УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області ОСОБА_2, розглянувши подання ВП №48707754 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в :

До Великобагачанського районного суду Полтавської області звернувся з поданням ВП №48707754 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Своє подання державний виконавець мотивує тим, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження №48707754 з примусового виконання виконавчого листа від 26.08.2015 року №525/1200/14-а Великобагачанського районного суду Полтавської області про зобовязання УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області здійснити ОСОБА_4 перерахунок державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.08.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням проведених виплат.

Як вказує у поданні державний виконавець, боржником листом №4541/02 від 09.10.2015 року повідомлено відділ про здійснення перерахунку пенсії згідно рішення суду та надано копію розпорядження №129971 від 09.02.2015 року, однак виплати по рішенню суду не проведені у звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету. Крім того повідомлено, що після проведеного перерахунку розмір пенсії стягувача за період з 01.08.2014 року по 02.08.2014 року складає 8303,75 грн., сума коштів, що підлягає виплаті стягувачу, згідно судового рішення становить 304 грн. 22 коп.

Посилаючись на вищевикладені обставини, а також на положення ст.263 КАС України, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням ВП №48707754 про зміну способу і порядку виконання постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області, на підставі якої видано виконавчий лист №525/1200/14-а від 26.08.2015 року, а саме: стягнути з УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області на користь ОСОБА_4 нарахованої, але не виплаченої пенсії (а.с.107).

В порядку ст.263 КАС України розгляд подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області №48707754 про зміну способу і порядку виконання судового рішення призначено на 19 листопада 2015 року.

В судове засідання 19.11.2015 року представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не зявився, про час, день і місце розгляду повідомлений належним чином, розгляд подання державний виконавець просив проводити у його відсутність (а.с.а.с.107,117). Представник УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області ОСОБА_2 в судовому засіданні 19.11.2015 року подані письмові заперечення на подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області підтримала і в його задоволенні просила суд відмовити.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час, день і місце розгляду він повідомлявся судовою повісткою (а.с.124).

Суд, заслухавши пояснення представника УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області ОСОБА_2, яка підтримала подані раніше письмові заперечення на подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, оглянувши матеріали адміністративної справи №525/1200/14-а, приходить до висновку, що подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ВП №48707754 про зміну способу і порядку виконання судового рішення задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03.12.2014 року по справі №525/1200/14-а УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області зобовязано здійснити ОСОБА_4 перерахунок державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.08.2014 року по 03.12.2014 року з урахуванням проведених виплат, а також здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.08.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням проведених виплат (а.с.а.с.35-37).

За наслідками апеляційного перегляду справи постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015 року по справі №525/1200/14-а було скасовано постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03.12.2014 року по справі №525/1200/14-а в частині задоволення позовних вимог за період з 03.08.2014 року по 03.12.2014 року, в іншій частині дану постанову залишено без змін. Тобто, даним рішенням суду апеляційної інстанції визнано дії УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області неправомірними та зобовязано вчинити певні дії, при цьому, не встановлено вимог про стягнення з УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області на користь позивача пенсії у чітко визначеній формі (а.с.а.с.50-54).

Виконавчий лист Великобагачанського районного суду Полтавської області по справі №525/1200/14-а, виданий 26.08.2015 року на підставі судового рішення по даній справі, що набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку Харківським апеляційним адміністративним судом, щодо позовних вимог ОСОБА_4 про визнання бездіяльності управління протиправною та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсій, не містить вимог про стягнення з УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області на користь позивача пенсії у чітко визначеній грошовій сумі (а.с.108).

Розпорядженням УПФУ у Великобагачанському районі від 09.02.2015 року перераховано пенсію ОСОБА_4 згідно постанови Великобагачанського районного суду від 03.12.2014 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.08.2014 року по 02.08.2014 року (а.с.123).

З письмового заперечення відповідача у справі вбачається, що виплата донарахованих сум не проведена у звязку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету на ці цілі, а відповідно до ст.63 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. В інформаціях, направлених управлінням на адресу органу ДВС, вказувалось на причину не проведення виплат ОСОБА_4 донарахованої згідно судового рішення суми, а саме на відсутність відповідних бюджетних призначень з Державного бюджету (а.с.а.с.111-113;118-121).

З листа УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області №5057/09 від 10.11.2015 року вбачається, що сума коштів, що підлягають виплаті стягувачу ОСОБА_4 становить 304,22 грн. (а.с.122).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Згідно з Конституцією України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюється виключно законами (п.1 ч.2 ст.92). Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік, Бюджетний кодекс України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

За нормою ч.2 ст.72 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобовязань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Законом України від 31.07.2014 року №1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік», зокрема, доповнено Прикінцеві положення даного закону п.п.6,7, з якого, серед іншого, вбачається, що норми і положення ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік. Аналогічне положення містить абзац 3 п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

З 01.01.2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, яка встановлює фіксовані розміри виплат і не передбачає доплат за рішеннями судів.

У постанові від 28.10.2008 року Верховний Суд України виклав правову позицію, у якій зазначив, що відповідно до статей 21,105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Тобто, встановивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до Закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. Це правило підлягає застосуванню під час вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, з поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Зміна способу або порядку виконання може полягати у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим. Потреба у зміні способу і порядку виконання виникає тоді, коли при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі, кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності. Це дає підставу для звернення стягнення на грошові кошти, тощо. З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Приписом ч.2 ст.263 КАС України суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках. Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником, за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Верховний Суд України у постанові від 11.11.2014 року №21-39а14 висловив правову позицію, яка полягає у тому, що: «під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті».

Отже, виходячи з сукупності даних обставин та підстав, з урахуванням правових позицій Верховного Суду України щодо зміни порядку та способу виконання судового рішення суд приходить до висновку, що у поданні ВП №48707754 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 не зазначена і не доведена наявність виняткових обставин (положення ч.2 ст.263 КАС України), що ускладнюють виконання судового рішення, у звязку з існуванням яких він може звертатися до суду в порядку ст.263 КАС України з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення, що набрало законної сили по справі №525/1200/14-а за позовом ОСОБА_4 на вирішення вимог, які не були предметом відповідного судового розгляду. З огляду на зміст та обґрунтування подання вбачається, що направляючи до суду подання, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не взяла до уваги у повній мірі відмінності між обраним судом у постанові на підставі ст.162 КАС України способом захисту порушеного права конкретної особи і способом виконання судового рішення. По суті, за змістом подання фактично ставиться питання не про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, а про зміну самого судового рішення в справі за адміністративним способом. Відповідно до положень КАС України, суд першої інстанції позбавлений законних повноважень скасовувати чи змінювати судове рішення, яке вже набрало законної сили та підлягає до виконання, на що вказується в ст.124 Конституції України.

З огляду на вищевикладені обставини, твердження у поданні державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо неможливості виконання постанови суду без зміни способу і порядку його виконання є необґрунтованим, оскільки виплата донарахованих сум пенсій ОСОБА_4 є можливою після надходження до УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області відповідних коштів з державного бюджету.

З цих підстав та з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що подання ВП №48707754 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2014 року, на підставі якого видано виконавчий лист №525/1200/14-а від 26.08.2015 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159,161,162,244-2,263 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання ВП №48707754 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2014 року по справі №525/1200/14-а за позовом ОСОБА_4 до УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області, на підставі якого видано виконавчий лист №525/1200/14-а від 26.08.2015 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя