Справа № 265/7043/15-а
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/7043/15-а
Провадження №2-а/265/331/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суду міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., при секретарі судового засідання Себко Г.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області (надалі - Управління ПФУ) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позову зазначив, що 07.10.2015 року він звернувся в Управління ПФУ для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням комісії Управління ПФУ від 21.10.2015 №5797 в призначенні пенсії згідно п.б) ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №1)йому було відмовлено за відсутності на день звернення необхідного пільгового стажу 10 років. Відмова обумовлена не зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 в період його праці на посаді слюсаря-ремонтника мартенівського цеху з 10.08.1983 по 21.05.1984; з 02.07.1986 по 16.09.1991 р. Вважав рішення Управління ПФУ №5797 від 21.10.2015 року протиправним, оскільки спірний період його роботи (з 10.08.1983 по 21.05.1984 та з 02.07.1986 по 16.09.1991) припадав на час до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон №1788-ХІІ), а саме до 01.01.1992, отже крім норм п.а) ст.13 Закону №1788-ХІІ на нього розповсюджуються вимоги ст.100 цього Закону. У період часу з 10.08.1983 по 21.05.1984; з 02.07.1986 по 16.09.1991 він займав посаду слюсаря з ремонту металургійного обладнання, яка перейменована на слюсаря-ремонтника, це підтверджують дані трудової книжки та пільгова довідка ПАТ МК «Азовсталь» від 18.08.2013 року №0129/к/919. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 «Про затвердження Списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах»,яка діяла до 31.12.1991 року, посада слюсаря-ремонтника, була віднесена до Списку №2, а постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року №10, вказана посада вже була віднесена до Списку №1. Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (надалі - Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу ПАТ МК «Азовсталь» професія слюсаря-ремонтника була атестована згідно з наказом по комбінату за результатами атестації робочих міст №118 від 070.6.1994, №366 від 02.12.1999 року. При цьому, умови праці та характер роботи, яка виконувалася не змінювався з моменту пуску мартенівського цеху. На день звернення до Управління ПФУ за пенсією, позивач набув пільгового стажу роботи за Списком №1 - 08 років, 08 днів, з них 05 років, 11 місяців, 27 днів робота на посаді слюсаря-ремонтника, 019 днів - робота на посаді виливальника сталі, та 02 роки, 02 дні - військової служби, яка зараховується у пропорційному співвідношенні. Таким чином, вважав що він має право на пенсію при досягненні ним 52 років, тобто з 08.10.2015 року. Посилаючись, зокрема наст.ст.13, 100 Закону №1788-ХІІ, просив суд: визнати рішення Управління ПФУ від 21.10.2015 №5797 щодо відмови йому в призначенні пенсії - противоправним; скасувати рішення Управління ПФУ №5797 від 21.10.2015; зобов'язати Управління ПФУ зарахувати період роботи з 10.08.1983 по 21.05.1984 та з 02.07.1986 по 16.09.1991 до Списку №1; зобов'язати Управління ПФУ призначити йому з 08.10.2015 року пенсію на пільгових умовах відповідно до п.а) ст.13 з урахуванням вимог ст.100 Закону №1788-ХІІ.

Управління ПФУ подало до суду письмові заперечення проти позову. В обгрунтування яких зазначило, що згідно ч.3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується: весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. Відповідно до ст.100 Закону №1788-ХІІ, особам, які працювали до введення в дію цього Закону (до 01.01.1992) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком та стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Відповідно до п. 8 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Список 1 та Список 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173. В пільговій довідці позивача №0129/к/919 від 18.08.2013, виданої ПАТ «МК «Азовсталь», зазначено, що ОСОБА_1 з 10.08.1983 по 21.05.1984, з 02.07.1986 по 16.09.1991, з 23.06.1986 по 01.07.1986 виконував роботи в Мартенівському цеху на посаді робітника ремонтних служб, слюсаря-ремонтника, зливника сталі за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991. Період роботи позивача з 10.08.1983 по 21.05.1984, з 02.07.1986 по 16.09.1991 на посаді слюсаря-ремонтника припадає на час дії Списків професій і посад, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 і була передбачена розділом 4 «Металургійне виробництво» Списком №2. З 1992 року посада внесена до розділу 3 «Металургійне виробництво» Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 26.01.1992 №10. Після 21.08.1992 року посада атестована на підприємствах. Згідно до Додатку 3 до Порядку №383, якщо весь пільговий період роботи особи припадає під час дії Списку №1, 2, яким зазначена професія не була передбачена, тому цей період роботи до пільгового стажу не зараховується, відповідно права на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із ст.100 Закону №1788-ХІІ особа не має. На час звернення позивача до Управління ПФУ загальний стаж роботи його складав 35 років 3 місяці 24 дні, з них за Списком №1 - 9 днів, за Списком №2 - 5 років 11 місяців 27 днів. За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як пільговою довідкою безпідставно віднесено професію позивача до Списку №1 з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, яка не розповсюджується на період роботи позивача. На підставі вищезазначеного, Управління ПФУ просило суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Управління ПФУ Матвійчук Н.Є., що діє на підставі довіреності, в судовому засідання, позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10 серпня 1983 року був прийнятий на Металургійний завод «Азовсталь» імені Орджонікідзе в мартенівський цех слюсарем з ремонту металургійного обладнання 4 розряду. В подальшому позивач з 23.06.1986 року по 01.07.1986 рік працював в мартенівському цеху виливальником сталі 3 розряду, з 02.07.1986 року по 16.09.1991 рік працював в мартенівському цеху слюсарем з ремонту металургійного обладнання, а потім слюсарем-ремонтником металургійного обладнання (а.с. 5-6).

07.10.2015 року, після досягнення позивачем ОСОБА_1 52 років, коли його загальний стаж роботи складав 35 років 3 місяці 24 дні, з якого на посаді слюсаря-ремонтника 5 років 11 місяців 27 днів, останній звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком за Списком №1.

Рішенням Управління ПФУ №5797 від 21.10.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком №1 через відсутність у нього необхідного стажу роботу за Списком №1 (а.с.12).

З 1 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до вимог п. 2 Розділу XV Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.а) ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестацій робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст.100 даного Закону.

На підставі ст.12 Закону «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Згідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст.13, 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

З набуттям чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення» робочі місця з потенційно шкідливими і особливо важкими умовами праці підлягали обов'язковій атестації.

Відповідно до п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі за текстом - Порядок атестації), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до п.2 Порядку атестації основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно до п.6 Порядку атестації передбачено, що атестація робочих місць передбачає, крім іншого, обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Питання порядку призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383.

За п.2 Порядку №383 застосування списків під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Відповідно до п.4.3 Порядку №383 застосування списків у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років.

При цьому за п.3 Порядку №383 застосування списків при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На підставі п.10 Порядку №383 застосування списків для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно п.20 Порядку №383 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно до довідки №0129/к/919 від 28 серпня 2013 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що була видана ПАТ «МК «Азовсталь» позивачу, вбачається, що вона відповідає усім вимогам, передбаченим п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. У довідці зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на МК «Азовсталь» з 10.08.1983 року по 21.05.1984 рік, з 23.06.1986 року по 01.07.1986 року, з 02.07.1986 року по 16.09.1991 рік працював на посаді робітника ремонтних служб, зайнятого ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1; слюсаря-ремонтника; виливальника сталі.

Вказана професія була атестована згідно з наказами по комбінату за результатами атестації робочих місць № 118 від 07.06.1994 року, №366 від 02.12.1999 року. Довідка була видана на підставі штатних розкладів, технології виробництва, особистої картки (а.с.9).

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехов, професій та посад, праця на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах» професія слюсаря ремонтного відносилась в доменному металургійному виробництві до Списку №2.

Однак Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове забезпечення» до Списку № 1 була віднесена професія слюсаря ремонтника в доменному металургійному виробництві, як посада робочого ремонтної служби, що зайнятий ремонтом обладнання в місцях його встановлення на ділянках (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робочі, що ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Таким чином суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що немає правових підстав для зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи на ПАТ «МК «Азовсталь» з 10.08.1983 року по 21.05.1984 рік, з 23.06.1986 року по 01.07.1986 року, з 02.07.1986 року по 16.09.1991 рік, оскільки до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах незалежно від дати їх внесення до Списків 1 та 2 за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Тому враховуючи роз'яснення, викладені у Порядку застосування списків, щодо зарахування усього періоду роботи до пільгового стажу на відповідних посадах незалежно від дати внесення цих посад до Списків, суд приходить до висновку, що внесення посади слюсаря-ремонтника до Списку № 1 на підставі Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, державою було визнано право на зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 його періоди роботи з 10.08.1983 року по 21.05.1984 рік, з 23.06.1986 року по 01.07.1986 року, з 02.07.1986 року по 16.09.1991 рік.

Окрім цього в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на час звернення до Управління ПФУ з заявою про призначення йому пенсії працював, тому при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягають Списки, що чинні на період роботи особи, тобто на період звернення позивача з заявою для призначення йому пенсії.

Аналогічна практика застосована Верховним Судом України в постанові №21-367а13 від 6 листопада 2013 року, за якою Верховний Суд України зазначив, що якщо під час отримання стажу відповідна робота не була передбачена у чинних на той час списках, а в подальшому її віднесено до категорії шкідливих, то такий стаж дає право на пільгову пенсію.

При цьому суд зазначає, що головною умовою для визначення дії Списку № 1 у часі є момент виходу на пенсію особи, оскільки саме в цей період підлягають застосуванню чинні норми пенсійного законодавства.

Тому враховуючи положення п. 3 та п. 4.3 Порядку застосування списків суд зазначає, що за вказаним спором п. 8 зазначеного Порядку не підлягає застосуванню.

З огляду на перелічене суд вважає помилковими посилання представника відповідача на те, що повинно бути враховано Списки, які були чинними саме на період роботи позивача у шкідливих та важких умовах праці.

Отже, суд вважає, що відмова відповідача в зарахуванні ОСОБА_1 спірного періоду у пільговий стаж за Списком № 1 є неправомірною, а рішення від 21 жовтня 2015 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 99, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області №5797 від 21.10.2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі п.«а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 08 жовтня 2015 року у відповідності до п.«а» ч.1 ст. 13, ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з урахуванням пільгового стажу з 10 серпня 1983 року по 21 травня 1984 року та з 02 липня 1986 року по 16 вересня 1991 року.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

5. Ця постанова може оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Повний текст цієї постанови було складено - 16 листопада 2015 року.

Суддя А.В. Щербіна