Справа № 2-а-1325/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Гордійчук І.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" серпня 2012 р. Справа № 2-а-1325/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "14" вересня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 14 вересня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу передбачену ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічну допомогу на оздоровлення як інваліду ІІІ групи у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за період з 05.02.2011р. по 05.08.2011р. з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити позивачу невиплачену допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати за період з 05.02.2011р. по 05.08.2011р. з урахуванням виплачених сум за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмолено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову. Скаржник зазначив, що суд не дослідив та не проаналізував Закони України про Державний бюджет на відповідний рік щодо розміру видатків для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також не врахував, що кошти виплачувалися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 936.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відноситься до осіб 1-ї категорії та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивачка отримує виплати згідно зі ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Дія вказаної норми була зупинена Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2008 року.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 1 ст. 37 вищевказаного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

На підставі викладено, підстави для скасування постанови суду в цій частині відсутні.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення позивачу, передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка (як вже зазначалось вище) є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням та має третю групу інвалідності по захворюванню пов'язаному з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до довідки МСЕК.

Згідно з частиною 4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІІ групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, як: постраждали Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів пре знесення змін до цього закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач порушив права позивача, що його вимоги підлягають задоволенню.

Проте, суд першої інстанції, помилково зобов'язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як інваліду ІІІ групи у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за період з 05.02.2011р. по 05.08.2011р., що суперечить наведеному Закону, оскільки виплата, передбачена ст.48 Закону здійснюється відповідними органами соціального забезпечення один раз на рік, тому постанову суду слід змінити, виключивши з його резолютивної частини посилання на період : "з 05 лютого 2011 року по 05 серпня 2011 року".

Відповідно до ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції слід змінити в частині зазначення періоду щодо визнання протиправної бездіяльності відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок грошових коштів, передбачених ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У решті постанова підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 201, 205, 207, 212 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову суду змінити, визнавши протиправною бездіяльність ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області щодо не нарахування та невиплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за 2011 рік та зобов'язавши ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити позивачу передбачену ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічну допомогу на оздоровлення як інваліду ІІІ групи у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2011р. з урахуванням фактично виплачених сум.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Воробинська,24/6,м.Дубровиця,Дубровицький район, Рівненська область,34100

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області вул.Воробинська,14,м.Дубровиця,Дубровицький район, Рівненська область,34188