Справа № 2а-2362/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Отупор К.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" серпня 2012 р. Справа № 2а-2362/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "19" жовтня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 19 жовтня 2011 року визнано протиправними дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області.

Зобов'язано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області перерахувати та виплатити позивачу недоплачену допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва відповідно до ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати, який визначається виходячи з ЗУ про Державний бюджет України на відповідний рік, ст.2 ЗУ "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" з урахуванням фактично виплачених коштів, за період з 01.03.2011р. по 31.08.2011р.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату у розмірі 2 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.03.2011р. по 31.08.2011р.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначив, що суд не врахував, що кошти виплачувалися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №936.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарг підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач проживає та працює в населеному пункті, який віднесено до зон радіоактивного забруднення та віднесена до 3 категорії. Позивач отримує виплати згідно зі ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від

мінімальної заробітної плати;

Частиною 1 статті 39 цього Закону встановлено, що працюючим громадянам провадиться доплата, розмір якої у зоні гарантованого добровільного відселення становить дві мінімальні заробітні плати.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

В 2011 році розмір виплат за вказаними статтями не зменшувався, а тому виплати необхідно проводити в межах визначених законом.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Однак суд першої інстанції зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок та виплату коштів, передбачених ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.03.2011р. по 31.08.2011р. не врахував положення Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI від 14.06.2011 року, який набрав чинності 19.06.2011 року та постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За частини 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні шляхом зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату у розмірі 2 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.03.2011р. по 22 липня 2011 року включно з врахуванням виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 19.10.2011 року у змінити, зобов'язавши ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячну доплату у розмірі 2 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.03.2011р. по 22.07.2011р.

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с.Бережки,Дубровицький район, Рівненська область,34160

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області вул.Воробинська,14,м.Дубровиця,Дубровицький район, Рівненська область,34188