Справа № 804/7799/15
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2015 рокусправа № 804/7799/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі №804/7799/15 за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2015р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Уповноваженої особи щодо невключення його до повного переліку вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язати Уповноважену особу включити його до повного переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язати Фонд прийняти рішення про включення його до реєстру вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО» на підставі повного переліку вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», наданого Уповноваженою особою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що є вкладником в банку ПАТ «БАНК КАМБІО», що підтверджується договором банківського вкладу. Дізнавшись про ліквідацію банку, звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В.І. із заявою про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та виплату гарантованої суми відшкодування за вкладами. Оскільки його безпідставно не було включено до переліку осіб, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду та до загального реєстру, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність щодо його не включення до переліку та реєстру та зобов'язати відповідачів вчинити дії з такого включення та виплати вкладу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича щодо не включення ОСОБА_4 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича включити ОСОБА_4 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняти рішення про включення ОСОБА_4 до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенко Володимир Іванович та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка В.І. обґрунтована тим, що уповноважена особа зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів) укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку. Під час перевірки комісією було встановлено, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок так званого «дроблення», з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду, що зумовили подальше здійснення з боку Уповноваженої особи Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності договору. Таким чином, на думку заявника апеляційної скарги, позивач втратив статус вкладника, а кошти на рахунку - статус вкладу, внаслідок чого позивач набув статус звичайного кредитора банку, що свідчить про правомірність дій відповідача під час формування Переліку вкладників, до якого позивача включено не було.

Апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обґрунтована тим, що Фонд не вчинив жодної протиправної бездіяльності стосовно не включення даних позивача до Загального реєстру, оскільки Фонд не володів та не повинен був володіти жодною додатковою інформацією, окрім тієї, що міститься в Переліку вкладників. Оскільки, позивача не було включено Уповноваженою особою до такого Переліку, то у Фонду не існувало правових підстав для включення ОСОБА_4 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Уповноваженої особи та наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Фонду з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.09.2014 р. між ПАТ «Банк Камбіо» (Банк) та ОСОБА_4 (Клієнт) укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 у національній валюті, згідно з п.1.1 якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно Статуту Банку, нормативно-правових актів НБУ та інших актів законодавства України.

Згідно меморіального ордеру, 11.09.2014р. ОСОБА_4 зі свого рахунку НОМЕР_1 перевів грошові кошти в розмірі 198000,00грн. на відкритий згідно вищевказаного договору рахунок НОМЕР_1.

17.09.2014р. між ПАТ «Банк Камбіо» (Банк) та ОСОБА_4 (Вкладник) укладено договір №214дф строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIK» в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення, згідно якого Банк приймає від Вкладника грошову суму в розмірі 198000,00грн. та відкриває вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 на строк 30 днів з 17.09.2014р. по 17.10.2014р. з процентною ставкою 4,5% річних.

На виконання вказаного договору позивач розмістив кошти у розмірі 198000,00 грн. на своєму депозитному рахунку шляхом їх перерахування зі свого поточного рахунку НОМЕР_1, що підтверджується виписками по особовому рахунку та меморіальними ордерами.

Постановою правління Національного Банку України від 04.12.2014 р. № 782 ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.12.2014 р. № 140 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Камбіо» з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 05.12.2014 р. по 04.03.2015 р. Призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» Бондаря Ю.М.

Постановою Правління Національного Банку України № 144 від 27.02.2015 р. відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Камбіо» та вирішено ліквідувати ПАТ «Банк Камбіо».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 46 від 02.03.2015 р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до Плану врегулювання з 02.03.2015 р. та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В.І.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб оприлюднено оголошення про те, що Фонд з 06.03.2015 р. розпочинає виплати коштів вкладникам банку. В оголошенні зазначено, що для отримання коштів вкладники банку з 06.03.2015 р. по 17.04.2015 р. включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «УКРІНБАНК».

Згідно з випискою з особового рахунку, на ім'я позивача у ПАТ «Банк Камбіо» відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті України і 17.09.2014 р. на цей рахунок з поточного рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_4, у національній валюті України надійшли кошти в розмірі 198000,00 грн.

12.03.2015 р. позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» із заявою про включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Камбіо».

Листом від 02.04.2015р. №19/994 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» повідомив позивача про те, що операції по рахунку підпадають під ознаки, за якими необхідно провести перевірку. Повідомлено про те, що зареєстровано кримінальне провадження №0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України та здійснення досудового розслідування Головним слідчим управлінням СБ України. Відповідач-1 зазначив, що після отримання відповіді про законність дій по рахунку позивача, Фондом будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат а включення їх до відповідного реєстру.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 є вкладником ПАТ «Банк Камбіо», а тому мав бути включений до переліку вкладників. Підстав, за яких Фонд може не проводити відшкодування позивачу коштів, судом не було встановлено, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. Також суд, в обґрунтування своєї позиції, зазначив, що відповідачем-1 не надано доказів, що договір банківського вкладу є нікчемним, перерахування коштів на рахунок позивача здійснений значно раніше ніж запровадження тимчасової адміністрації в банку, а тому будь-яких обмежень, пов'язаних з дією тимчасової адміністрації також не існувало.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст.4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а також здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ст.34 Закону, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України". Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до ст.44 Закону, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: відповідно до плану врегулювання; у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; в інших випадках, передбачених цим Законом. Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п'яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення. Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Статтею 26 Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку і сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, проте Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Згідно статті 27 цього Закону, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а виконавча дирекція Фонду протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Також, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Таким чином, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку, яка запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. Після закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання, Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, який протягом п'яти днів зобов'язаний прийняти таке рішення. Уповноважена особа Фонду призначається як під час дії тимчасової адміністрації (не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних - Уповноважена особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації банку) так і під час процедури ліквідації банку (в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку - Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку).

Відповідно до ст.38 Закону, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

При цьому, ч.3 та ч.5 ст.36 Закону визначено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними. Також передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (п.1 ч.5 ст.36). Проте, ч.6 названої статті встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо, зокрема, виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;

Таким чином, тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом. Законодавцем визначено, які дії повинні вчинятися під час тимчасової адміністрації, а які ні. Так, перевірка правочинів здійснюється Уповноваженою особою Фонду лише в період тимчасової адміністрації, під час якої не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Проте, у разі, якщо такі вимоги заявлені за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників, такі кошти виплачуються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до ч.3 ст.38 Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Тобто, даною нормою законодавцем визначено, що нікчемними є правочини, укладені між банком та кредитором, укладення та виконання яких спричинило погіршення або можливе погіршення фінансового стану банку, і під час дії тимчасової адміністрації правочини перевіряються уповноваженою особою саме на предмет їх відповідності ч.3 ст.38 Закону.

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону, Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Отже, Законом визначено виключний перелік підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, а також підстави, за яких Фонд не відшкодовує кошти, і на думку колегії суддів, правочин позивача не підпадає під визначений перелік, а вклад позивача не є таким, що не підлягає відшкодуванню.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.12.2014 р. № 140 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Камбіо» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 05.12.2014 р. по 04.03.2015 р. Призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» Бондаря Ю.М.

Матеріали справи не містять доказів того, що під час тимчасової адміністрації було здійснено перевірку правочину позивача та встановлено його невідповідність вимогам ч.3 ст.38 Закону (нікчемність), тобто не встановлено, що внаслідок укладення банком вказаного правочину, погіршилося фінансове становище банку, у зв'язку з чим суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивача неправомірно не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, враховуючи, що чинним законодавством не передбачено невключення вкладника до переліку, що складається Уповноваженою особою, у разі наявності у неї «сумнівів» щодо вчиненого правочину та блокування коштів на рахунку вкладника.

Аналіз положень Закону № 4452-VI вказує на те, що вчинення Уповноваженою особою Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності тих чи інших договорів не звільняє таку особу від обов'язку протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Більш того, договір №214дф строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIK» був укладений строком на 30 днів з 17.09.2014р. по 17.10.2014р., тобто строк його дії закінчився майже за два місяці до запровадження тимчасової адміністрації в банку, тобто відповідно до ст.36 Закону, обмеження щодо такого вкладу не застосовуються, проте вклад не було повернуто банком, а НБУ прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку, тобто наявні умови, за яких позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на наявність в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінального провадження № 0004279 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.190 Кримінального кодексу України, оскільки відсутній вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, який в силу ч. 4 ст. 72 КАС України є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою, а тому до моменту встановлення факту зловживання позивачем своїми правами з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у суду відсутні підстави вважати такі обставини доведеними.

Разом з тим, задовольняючи вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч.5 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою переліків вкладників. Оскільки, ОСОБА_4 не був включений Уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то Фонд позбавлений можливості самостійно включити позивача до такого реєстру.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає задоволенню, а рішення суду в частині задоволених позовних вимог до Фонду підлягає скасуванню.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі №804/7799/15 в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняти рішення про включення ОСОБА_4 до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі №804/7799/15 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

(Постанову у повному обсязі складено 20.11.2015р.)

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов