Справа № 1718/2-а-2453/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Березень Ю.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" червня 2012 р. Справа № 1718/2-а-2453/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області, ОСОБА_4 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "17" квітня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 17.04.2012 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області нарахувати та виплатити позивачу визначенні стст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 03.09.2009р. по 22.07.2011р. з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач та відповідач, посилаючись на невідповідність судового рішення нормам чинного законодавства, просять скасувати вищезазначену постанову відповідно позивач в частині зобов"язання відповідача здійснити нарахування і виплату основної і додаткової пенсії без зазначення кінцевої дати , відповідач в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги та відповідно відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області і отримує пенсію як інвалід 3-ї групи пов"язаної з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі Закон №796-ХП), обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В усіх випадках розмір пенсій для інвалідів по 3-й групи інвалідності, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам 3-ї групи, віднесеним до категорії-1, виплачується у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, відповідачем встановлені конкретні розмірі пенсії та додаткової пенсії тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796 Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз"яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над нормативними актами Кабінету Міністрів України колегія суддів прийшла до висновку, що посилання відповідача на положення вищенаведеної постанови КМУ є безпідставним.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо визначення ним періоду перерахунку пенсії позивачу.

Загальне поняття пенсії визначено в статті 1 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ, відповідно до якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Отже, позивач має право на отримання вказаних видів пенсії в визначеному у постанові суду першої інстанції розмірі з 13 березня 2011 року постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Згідно ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні. В задоволенні апеляційної скарги відповідача необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.183-2,195,197,201, 205,207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2012 року змінити. Виключити з резолютивної частини рішення посилання на кінцеву дату перерахунку пенсії (22 липня 2011 року).

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Стрктинської 5/4,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500