Справа № 826/477/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/477/15 Головуючий у 1-й інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Петрика І.Й.,

Собківа Я.М.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Державної судової адміністрації України та Державної казначейської служби України , в якому просив суд:

- зобов'язати ТУ ДСА України у Донецькій області нарахувати та виплатити помічнику судді Київського районного суду м. Донецька ОСОБА_3., за рахунок коштів Державного бюджету України заробітну плату за період з 01.09.2014 до дня винесення постанови суду, в тому числі за весь час простою, з індексацією нарахованої суми.

- зобов'язати ДКС України та ГУ ДКС України у Донецькій області здійснити розрахунково-касове обслуговування розпорядника коштів ДСА України для врахування та виплати помічнику судді Київського районного суду м. Донецька ОСОБА_3. заробітної плати за період з 01.09.2014 до дня винесення постанови суду, в тому числі за весь час простою, з індексацією нарахованої суми.

- зобов'язати ДКС України та ГУ ДКС України у Донецькій області здійснити безспірне списання коштів державного бюджету на підставі цієї постанови суму для нарахування та виплати помічнику судді Київського районного суду м. Донецька ОСОБА_3., заробітної плати за період з 01.09.2014 до дня винесення постанови суду, в тому числі за весь час простою, з індексацією нарахованої суми.

Позовні вимоги мотивовані тим, що територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області порушено положення Конституції України, Кодексу законів про працю України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, в частині невиплати ОСОБА_3 заробітної плати за період з 01.09.2014 до 16.03.2015, в тому числі за весь час простою.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2015 року позов задоволено частково.

- зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити помічнику судді Київського районного суду м. Донецька ОСОБА_3. за рахунок коштів Державного бюджету України заробітну плату за період з 01.09.2014 до 16.03.2015, в тому числі за весь час простою, з індексацією нарахованої суми.

- зобов'язано Державну казначейську службу України та Територіальне управління Державної судової адміністрації України здійснити розрахунково-касове обслуговування розпорядника коштів Державної судової адміністрації України для врахування та виплати помічнику судді Київського районного суду м. Донецька ОСОБА_3., заробітної плати за період з 01.09.2014 до 16.03.2015, в тому числі за весь час простою, з індексацією нарахованої суми.

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, відповідачем. Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2015 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року клопотання представника Державної судової адміністрації України про зупинення провадження у справі № 826/477/15 задоволено та зупинено провадження у справі до моменту вирішення Вищим адміністративним судом України справи №826/18826/14.

У зв'язку з розглядом Вищим адміністративним судом України справи №826/18826/14, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 поновлено апеляційне провадження у справі та продовжено строк розгляду на п'ятнадцять днів - до 20 листопада 2015 року.

Позивач у судове зсідання суду апеляційної інстанції не з'явився, у своїх заявах до суду просив справу розглядати у його відсутність.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, вислухавши думку представника Державної судової адміністрації України, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.198, п.п.1, 4 ч. 1 ст.202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано судом обставин, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зокрема копії трудової книжки ОСОБА_3 30.05.2013 призначений за переведенням на посаду помічника судді Київського районного суду м. Донецька та присвоєно 11 ранг 5 категорії посад державних службовців.

Листом №К-1887/14 від 11.12.2014 р. ДСА України повідомила ОСОБА_3, що заробітна плата може бути здійснена лише після поновлення роботи суду або у разі переведення його до іншого суду, що знаходиться на території, яка перебуває під контролем української влади. При цьому, в даному листі звернуто увагу позивача на дію Тимчасового порядку №595.

Листом №АН-2014/14 від 30.12.2014 ДСА України повідомила позивача про створення вакантних посад в інших судах, та акцентувала увагу на рішення ради суддів України щодо зобов'язання ДСА України забезпечити виплату заробітної плати працівникам апаратів судів, які зараховані до апаратів судів, розміщених на території, підконтрольній українській владі за період, протягом якого такі працівники апаратів обіймали посади в судах, що розміщувались на тимчасово неконтрольованій території, з дні останнього нарахування до дня зарахування до штату суду, до якого працівника апарату суду зараховано.

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо не виплати заробітної плати, ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд апеляційної інстанції зважає на таке.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», відповідно до якого на території Луганської та Донецької областей розпочата антитерористична операція.

Абзацом 23 статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003р. №638-ІV встановлено, що режим у районі проведення антитерористичної операції - це особливий порядок, який може вводитися в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення і передбачати надання суб'єктам боротьби з тероризмом визначених цим Законом спеціальних повноважень, необхідних для звільнення заручників, забезпечення безпеки і здоров'я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003р. №638-ІV боротьба з тероризмом ґрунтується на принципах, зокрема: законності та неухильного додержання прав і свобод людини і громадянина; комплексного використання з цією метою правових, політичних, соціально-економічних, інформаційно-пропагандистських та інших можливостей; пріоритетності попереджувальних заходів; пріоритетності захисту життя і прав осіб, які наражаються на небезпеку внаслідок терористичної діяльності.

Згідно статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003р. №№638-ІV організація боротьби з тероризмом в Україні та забезпечення її необхідними силами, засобами і ресурсами здійснюються Кабінетом Міністрів України у межах його компетенції.

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003р. №№638-ІV встановлено, що у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Згідно пункту 3 Тимчасового порядку заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи.

Відповідно до пункту 4 Тимчасового порядку заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки.

Переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня (у разі переміщення органу місцевого самоврядування - за рішенням відповідної місцевої ради).

В Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085-р, зазначено, зокрема, місто Донецьк Донецької області (на території якого розміщено Київський районний суд м. Донецька).

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» було змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам. Зокрема, цивільні справи, справи про адміністративні правопорушення і кримінальні провадження, підсудні Київському районному суду м. Донецька, було передано для забезпечення розгляду Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Рішенням Ради суддів України від 23.12.2014 № 76, здійснено заходи щодо забезпечення гарантій незалежності суддів, у тому числі щодо їх переведення та виплати суддівської винагороди, а саме прикріплення суддів Київського районного суду м. Донецька до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (розміщене на сайті" Судова влада" та є загальнодоступним ).

На виконання Закону України " Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", рішення Ради суддів України № 76 та розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14, Державною судовою адміністрацією України видано наказ "Про визначення кількості суддів у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим" від 15.10.2014 № 133, яким визначено (збільшено) кількісний склад суддів місцевих загальних судів.

Відповідно до вищезгаданого наказу № 133, кількість суддів у Київському районному суді становить 14, а у Слов'янському міськрайонному суді Донецької області - 22.

Іншим наказом Державної судової адміністрації України від 20.10.2014 №135 збільшено штат чисельності працівників апаратів місцевих судів у Донецькій області, а саме з 1970 до 2081 посад.

Враховуючи вищевикладене та ситуацію, що склалася на території АР Крим, Донецької і Луганської областей, з метою збереження робочих місць, Державною судовою адміністрацією України було збільшено кількість штату апарату судів на всій території, підконтрольній українській владі.

Наказом Голови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24.12.2014 № 15к тимчасово прикріплено штат суддів та апарат Київського районного суду м. Донецька до штату Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, у тому числі суддю Андрєєву О.М., помічником якої є позивач.

Указом Президента України "Про переведення суддів" від 14.02.2015 № 82/2015 переведено суддю Київського районного суду м. Донецька Андрєєву О.М. на роботу на посаді судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

Як вбачається зі списку для зарахування заробітної плати за грудень 2014 року та листа Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2015 № ЕП-1281/15 позивач не зарахований (не прикріплений) до апарату даного суду, а відтак не виконує своїх посадових обов'язків.

Крім того, Державна судова адміністрація України звернулася з листом від 11.11.2015 № 10-17805/15 до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, в якому просила надати всю інформацію та документацію щодо ОСОБА_3.

У відповідь Слов'янський міськрайонний суд Донецької області листом від 12.11.2015 № ЕП-2905/15 повідомив, що відомості про ОСОБА_3 та його місцезнаходження не відомі, оскільки позивач не звертався з заявою про прикріплення, переведення або ж звільнення з посади до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

Відповідно до частини першої статті 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"( в редакції чинній на момент спірних правовідносин), організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Керівник апарату суду несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду.

Відповідно до частини третьої статті 151 Закону України "Про судоустрій суддів і статус суддів", судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Враховуючи, що позивач не переведений, не прикріплений та не зарахований до будь якого суду, розміщеного на території, підконтрольній українській владі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для виплати йому заробітної плати за період з 01.09.2014 до 16.03.2015.

Конституція України гарантує кожному громадянину право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основними законодавчими актами, які регулюють питання оплати праці є Закон України "Про оплату праці" та Кодекс законів про працю України.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов'язків).

Таким чином, питання виплати заробітної плати безпосередньо пов'язане з фактичним виконанням працівником своїх обов'язків, тобто за виконану ним роботу.

Оскільки ОСОБА_3 в період з 01.09.2014 до 16.03.2015 фактично не працював, тобто не виконував свої обов'язки, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до Рішення Ради Суддів України від 23.12.2014 № 76, у позивача була можливість перевестися/прикріпитися до іншого суду, розміщеного на території, підконтрольній українській владі, проте позивач не надав жодного доказу чи будь-якої інформації щодо його переведення до іншого суду, або ж тимчасового прикріплення до апаратів судів, розміщених на території, підконтрольній українській владі.

Слід зауважити, що Рада суддів України зобов'язала Державну судову адміністрацію України забезпечити виплату заробітної плати працівникам апаратів судів, які зараховані до апаратів судів, розміщених на території, підконтрольній українській владі за період, протягом якого такі працівники апаратів обіймали посади в судах, що розміщувалися на тимчасово неконтрольованій території, з дня останнього нарахування до дня зарахування до штату суду, до якого працівника апарату суду зараховано на підставі довідок, виданих територіальними управліннями Державної судової адміністрації України в Донецькій та Луганській областях, але не більше ніж за чотири місяці (абзац третій пункту 4 рішення Ради суддів України від 23.12.2014 №76).

Крім того, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання позивача, які помилково взято до уваги судом першої інстанції, щодо простою в роботі Київського районного суду м. Донецька з посиланням на наказ Голови Київського районного суду м. Донецька від 10.09.2014 про зупинення роботи суду, оскільки такий наказ від 10.09.2014 в матеріалах справи не міститься. Крім того, апеляційним судом з пояснень представника ДСА України встановлено, що відсутній такий наказ і у ДСА України.

Відповідно до норм статті 71 КАС України, суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи те, що фактично в матеріалах справи наказ Голови Київського районного суду м. Донецька від 10.09.2014 відсутній та судом не досліджувався, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про простій в роботі Київського районного суду м. Донецька. Крім того, даний суд продовжує функціонувати у складі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

Отже, підстави для виплати ОСОБА_3 заробітної плати за період з 01.09.2014 до 16.03.2015, в тому числі за весь час простою, відсутні.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 06.08.2014 року №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» банками України призупинено здійснення усіх видів фінансових операції у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Листом Державної казначейської служби України від 13.10.2014 року №14-08/3291-22698 «Щодо дотримання бюджетного законодавства» повідомлено, що згідно ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 року №638-ІV, постанови Правління Національного банку України від 06.08.2014 року №466 «Про призупинення здійснення фінансових операції», доручень Президента України, рішень Ради національної безпеки і оборони України, доручень Кабінету Міністрів України призупинено казначейське обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів на території, яка не контролюється українською владою, а також банки України, небанківські установи та національний оператор поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем, призупинили здійснення усіх видів фінансових операцій на зазначеній території. Державна казначейська служба України застерігає розпорядників бюджетних коштів щодо прийняття рішення про виплату заробітної плати працівникам підпорядкованих установ, які перебувають на території, що не контролюються українською владою, за рахунок перерозподілу бюджетних асигнувань між адміністративно-територіальними одиницями.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності з боку відповідачів - суб'єктів владних повноважень у зв'язку із чим підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про зобов'язання їх вчинити певні дії також відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачами в даному випадку виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, не дотримано судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2015 - підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Керуючись ст. ст. 160,198, 202, 207, 212, 254 КАС України, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про стягнення заробітної плати - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.11.2015.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: І.Й. Петрик

Я.М. Собків

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Собків Я.М.

Петрик І.Й.