Справа № 712/12497/15-а
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/512/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 90 % від розміру заробітку на час звільнення та визнання дій протиправними. В позові зазначив, що з 04 серпня 2011 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми його місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування і з цього часу він перебуває на пенсійному обліку.

Наказом в.о. генерального прокурора України № 106к від 26.02.2014 року його звільнено з посади прокурора Тернопільської області за власним бажанням з 28 лютого 2014 року у звязку з виходом на пенсію за вислугу років.

Згідно довідки від № 17 від 20.10.2015 року станом на 28.02.2014 року його заробіток для нарахування пенсії складав 25444,60 грн.

Позивач 20.10.2015 року звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Черкаси Черкаської області з заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії виходячи з фактично отримуваних виплат на день звільнення, розмір яких підтвердив вказаною довідкою № 17 від 20.10.2015 року. Разом з тим, листом від 21.10.2015 № 604/М-10 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії. Вказане рішення мотивував тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З цієї норми відповідач зробив висновок, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку належної пенсії виходячи з розміру заробітку на час звільнення - протиправними оскільки пенсія за вислугою років призначена 04.08.2011. Отже саме з вказаного часу між позивачем та Державою виникли відносини щодо пенсійного забезпечення. На час призначення пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури урегульовано, зокрема, положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), частина перша якої в редакції станом на 04.08.2011 передбачала наступне: «прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. З урахуванням викладеного йому призначено пенсію у розмірі 90 % від суми місячного заробітку на той час. Проте, як на час призначення позивачу пенсії, так і на час звільнення з органів прокуратури дана стаття передбачала порядок здійснення перерахунку призначених пенсій. При цьому зміст вказаних правових норм не змінювався, а лише змінився порядок нумерації відповідних частин ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року). Так, станом на 04.08.2011 року порядок перерахунку пенсій визначався частинами 12, 17, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), а станом на 15.01.2013 - частинами 13, 17, 18 цієї ж статті, які у кожній з редакцій визначали наступне: «Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком». «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею». Отже положення Законодавства України, в редакції, що діяла як на час виникнення права на пенсію, так і на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії гарантували право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру одержуваних доходів на час звільнення. Одночасно відмовивши у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до вказаного розміру доходів, відповідач послався на положення Закону, який не був чинним на час виникнення у відповідного обсягу прав, тобто застосував його зворотну дію.

Просив суд визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Черкаси Черкаської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % від розміру місячної (чинної) заробітної плати станом на момент призначення пенсії згідно довідки прокуратури Тернопільської області № 17 від 20.10.2015 року про заробітну плату станом на 28.02.2014 року, яка складала 25 444,60 грн. протиправними. Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Черкаси Черкаської області перерахувати з 01 березня 2014 року призначену ОСОБА_1 пенсію у розмірі 90 % місячної (чинної) заробітної плати станом на момент призначення пенсії згідно довідки прокуратури Тернопільської області № 17 від 20.10.2015 року про заробітну плату станом на 28.02.2014 року, яка складала 25 444,60 грн., та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії за останні дванадцять місяців перед моментом здійснення перерахунку. Судові витрати стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову відмовити, а також надала письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 04.08.2011 року призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру в розмірі 90% від суми місячного заробітку.

Наказом в.о. генерального прокурора України № 106к від 26.02.2014 року позивача звільнено з посади прокурора Тернопільської області за власним бажанням з 28 лютого 2014 року (ст. 38 КЗпП України) у звязку з виходом на пенсію за вислугу років.

20.10.2015 позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про перерахунок призначеної йому відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 90% від суми щомісячної заробітної плати, при цьому надавши відповідачу довідку про заробітну плату № 17 від 20.10.2015 з додатком до неї.

Листом від 21.10.2015 року, вих. № 604/М-10 відповідачем - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області було розяснено позивачу, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

При відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% від розміру заробітку на час звільнення вказана норма була застосована відповідачем. Однак, вона повинна застосовуватися до працівників при виході на пенсію після прийняття і вступу в законну силу даного Закону. Позивач же у своїй заяві не просив призначити йому пенсію, а просив зробити перерахунок, вже призначеної пенсії, тому при проведенні перерахунку ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області не повинно було застосовувати цю норму.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, в редакції що діяла на час призначення пенсії позивачу прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Статтями 22, 92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а відповідач фактично обмежив право позивача на перерахунок пенсії в розмірі 90%.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, ОСОБА_2 державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Разом з тим, згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи обставини справи та надані суду письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, тобто згідно з вказаною нормою відповідач повинен зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 90 % від розміру заробітку з 01.03.2014 року, а відмова відповідача в перерахунку пенсії позивачу є незаконною і суперечить чинному законодавству.

Пунктом 1 частини 1 статті 256 КАС України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України у межах суми стягнення за один місяць.

Що стосується судового збору, то суд приходить до висновку, що судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, ст.ст. 2, 3, 11, 12, 17, 99, 160, 161, 162, 163, 160, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області ОСОБА_1 у розмірі 90 % від розміру місячної (чинної) заробітної плати станом на момент призначення пенсії згідно довідки прокуратури Тернопільської області № 17 від 20.10.2015 року про заробітну плату станом на 28.02.2014 року, яка складала 25 444,60 грн. -протиправною.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Черкаси Черкаської області перерахувати з 01 березня 2014 року призначену ОСОБА_1 пенсію у розмірі 90 % місячної (чинної) заробітної плати станом на момент призначення пенсії згідно довідки прокуратури Тернопільської області № 17 від 20.10.2015 року про заробітну плату станом на 28.02.2014 року, яка складала 25 444,60 грн., та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії за останні дванадцять місяців перед моментом здійснення перерахунку.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Черкаси Черкаської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ: