Справа № 813/4075/15
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Справа № 813/4075/15

17 год. 37 хв. Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О. ,

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.,

за участю представників сторін:

від позивача - Яценко С.А.

від відповідача - Юрчак Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Паливна група «Оператор» до ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Паливна група «Оператор» звернулось до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 04.06.2015 року № та від 04.06.2015 року №.

Позовні вимоги мотивована тим, що висновки податкового органу про нереальність господарських операцій між ПП «ПГ «Оператор» та ТзОВ «Гранд Буд» є неправомірними, оскільки контрагент позивача перебуває на обліку в органах доходів і зборів, станом на 28.07.2015 року не має податкового боргу, є діючим підприємством, включене до ЄДРПОУ, зареєстроване платником податку на додану вартість, на підприємстві працює 11 осіб, середня заробітна плата яких складає 4500 грн. Контрагентом своєчасно подавалась звітність до податкового органу, було стороною в судових справах щодо оскарження дій податкових органів. Тому вважає, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві було відоме місцезнаходження контрагента та його посадових осіб і податковий орган міг провести перевірку такого платника, в тому числі по взаємовідносинах з ПП «ПГ «Оператор». Тому вважає, що зроблені висновки про відсутність за зареєстрованим місцезнаходженням ТзОВ «Гранд Буд» і неможливості проведення зустрічної звірки не відповідають дійсності. Висновки відповідача стосовно не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТзОВ «Гранд Буд» є необґрунтованими та не підтвердженими доказами. На підтвердження реальності господарських операцій позивачем під час проведення перевірки були надані всі первинні документи, які відповідачем не були взяті до уваги. Відтак, позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення - рішення незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та додаткових поясненнях, просить позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у письмових запереченнях на позов та обґрунтовується тим, що під час проведення перевірки не підтверджено реальності здійснення господарських відносин із ТзОВ «Гранд Буд». Такі висновки обґрунтовують листом від 17.04.15 року №17/1-1642 (вих..15) Прокуратури м. Києва, наявною податковою інформацією, отриманої від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 23.03.2015 року №228/26-55-22-02/38751054 щодо ТзОВ «Гранд Буд». Крім того, вказує, що перевіркою встановлено, що в агентський договір ніяк не був складений та підписаний 27.03.2014 року, оскільки контрагент не міг знати банківського рахунку, який було відкрито в установі банку через 5 місяців після укладення такого договору. Додатковим аргументом, який на дуку відповіла ставить під сумнів реальність дій щодо виконання саме ТзОВ «Гранд Буд» вказаного договору є те, що п.11 договору «місцезнаходження продукції» додатку №1 «Умови принципала» як обов'язкова умова вказано, що поставка товару має відбуватись саме за адресою: нафтобаза в м. Коростень Житомирської області при поставках автотранспортом, або з/д станції Коростень, Сарни в разі поставок з/д транспортом. Відповідач вважає, що позивач, самостійно, без залучення стороннього «сумнівного» представника в особі ТзОВ «Гранд Буд», без понесення додаткових витрат, міг знайти постачальника, який би влаштовував його та відповідав усім його вимогам та потребам, міг укласти напряму угоду. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у письмових запереченнях та додаткових поясненнях, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

На підставі направлення від 23.04.2015 року №284, відповідно до наказу від 23.04.2015 року №252, працівниками відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «ПГ «Оператор» з питань господарських відносин з ТзОВ «Гранд Буд» за грудень 2014 року, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) або подальшої реалізації цих товарів (робіт, послуг) від вищезазначеного контрагента, за результатами якої складено акт від 08.05.2015 року №329/22-02/37879602 (далі - акт перевірки).

Згідно акта перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість всього на суму 325000 грн., в т.ч. за грудень 2014 року на суму 325000 грн.;

- пп.14.1.27, п.14.1 ст.14, п.138.1, 138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 292500 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення від 04.06.2015 року:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 365625 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 292500 грн., за штрафними санкціями 73125 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 406250 грн., в тому числі за основним платежем 325000 грн., за штрафними санкціями 81250 грн.

Як вбачається з акта перевірки, висновки податкового органу обґрунтовуються листом від 17.04.15 року №17/1-1642 (вих. 15) Прокуратури м. Києва, наявною податковою інформацією, отриманої від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 23.03.2015 року №228/26-55-22-02/38751054 щодо ТзОВ «Гранд Буд». Крім того, вказано, що перевіркою встановлено, що в агентський договір ніяк не був складений та підписаний 27.03.2014 року, оскільки контрагент не міг знати банківського рахунку, який було відкрито в установі банку через 5 місяців після укладення такого договору. Додатковим аргументом, який на дуку відповіла ставить під сумнів реальність дій щодо виконання саме ТзОВ «Гранд Буд» вказаного договору є те, що п.11 договору «місцезнаходження продукції» додатку №1 «Умови принципала» як обов'язкова умова вказано, що поставка товару має відбуватись саме за адресою: нафтобаза в м. Коростень Житомирської області при поставках автотранспортом, або з/д станції Коростень, Сарни в разі поставок з/д транспортом. Відповідач вважає, що позивач, самостійно, без залучення стороннього «сумнівного» представника в особі ТзОВ «Гранд Буд», без понесення додаткових витрат, міг знайти постачальника, який би влаштовував його та відповідав усім його вимогам та потребам, міг укласти напряму угоду.

ПП "ПГ «Оператор» зареєстроване виконавчим комітетом Львівської міської ради 02.09.2011 р. Підприємство є платником податку на додану вартість з 01 червня 2013 р.

Основним видом діяльності ПП "ПГ «Оператор» є оптова торгівля нафтопродуктами.

Між ПП "ПГ «Оператор» та ТзОВ "Грант Буд" був укладений агентський договір від 27.03.2014 р. №7, відповідно до якого ПП "ПГ «Оператор» доручає, а ТзОВ "Грант Буд" зобов'язується виконати ряд певних фактичних дій з метою знаходження оптимального контрагента на території України, готового протягом 2014 року продавати продукцію ПП "ПГ «Оператор», а також надати допомогу ПП "ПГ «Оператор» в укладанні договору купівлі-продажу між ним та Продавцем на 2014 рік.

Винагорода ТзОВ "Грант Буд" за надання послуг складає договірну суму, але не менше як 2% від загальної вартості поставленої продукції з ПДВ за 11 місяців 2014 року по договору купівлі-продажу продукції між ПП "ПГ «Оператор» та Продавцем.

Відповідно до додатку №1 до агентського договору ТзОВ "Грант Буд" зобов'язаний знайти продавця палива дизельного підвищеної якості в кількості не менше 3 млн. літрів, або 2,5 тис. тонн, яке відповідає європейським стандартам Євро4, Євро5, по ринковій ціні, яка встановлюється прямими імпортерами дизельного палива на день підписання додаткової угоди. Місце поставки визначено нафтобаза (з/д станція) м. Коростень Житомирської області.

Визначені договором від 27.03.2014 р. №7 послуги були отримані ПП "ПГ «Оператор» і сторонами договору були підписані акт приймання наданих послуг №9 від 01.12.2014 р. та акт приймання наданих послуг №10 від 08.12.2014 р. в яких вказаний перелік наданих ТзОВ "Грант Буд" послуг та визначений розмір винагороди в сумі 1950000 грн., в т.ч. ПДВ - 325000 грн..

Оплату за отримані послуги ПП "ПГ «Оператор» здійснило платіжними дорученнями №874 від 08.12.2014 р. та №879 від 09.12.2014 р.

В грудні 2014 р. сплачений податок на додану вартість в сумі 325000 грн. ПП "ПГ «Оператор» віднесло до податкового кредиту на підставі отриманих від ТзОВ "Грант Буд" податкових накладних від 01.12.2014 р. №3 на суму 975000 грн., в т.ч. ПДВ-162500 грн., та від 08.12.2014 р. №4 на суму 975000 грн., в т.ч. ПДВ-162500 грн.

Податкові накладні від 01.12.2014 р. №3 та від 08.12.2014 р. №4 ТзОВ "Грант Буд" зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На вартість отриманих послуг ПП "ПГ «Оператор» в 2014 році збільшило витрати в податковій декларації з податку на прибуток.

За результатами виконання агентського договору ПП "ПГ "Оператор" 22.04.2014 р. уклало договір поставки нафтопродуктів №4224 з ТОВ "Оленерго". Фінансово-господарські відносини між ПП "ПГ "Оператор" та ТОВ "Оленерго" тривають по теперішній час.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, інших витрат.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України встановлено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 139.1 статті 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до частини 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону України "Пробухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для відображення господарських операцій в податковому та бухгалтерському обліку є первинні документи.

Як вказує позивач, відповідно до сайту ДФС України sfs.gov.ua станом на 21.07.2015 р. по ТзОВ "Грант Буд" зроблений запис "перебуває на обліку в органах доходів і зборів", "станом на 28.07.2015 р. платник податків не має податкового боргу"; товариство є діючим підприємством, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також зареєстроване платником податку на додану вартість. Дані обставини відповідачем не спростовані та не заперечувались.

Відповідно до поданого до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за 4 квартал 2014 року податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, у ТзОВ "Грант Будпрацює 11 осіб, середня заробітна плата складає 4 500 грн.

На підтвердження економічної доцільності та необхідніості для ПП "ПГ "Оператор" укладання агентського договору з ТзОВ "Грант Буд" та договору поставки нафтопродуктів з ТОВ "Оленерго", обставин повторного отримання ПП "ПГ "Оператор" агентського договору від ТзОВ "Грант Буд", порядку відвантаження нафтопродуктів зі складів ТОВ "Оленерго" до ПП "ПГ "Оператор" і від ПП "ПГ "Оператор" до покупців-кінцевих споживачів, включення ТзОВ "Грант Буд" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про перебування Товариства на обліку в Васильківській ОДПІ, про розмір задекларованого в установчих документах та фактично внесеного статутного капіталу в розмірі 400000 грн. позивачем подано суду наступні документи:

- пояснення директора ПП "ПГ "Оператор" щодо економічної доцільності укладання агентського договору з ТзОВ "Грант Буд" та договору поставки нафтопродуктів з ТОВ "Оленерго",

- копію листа ПП "ПГ "Оператор" №90 від 04.11.2014 р.,

- копію листа ТзОВ "Грант Буд" №1/14 від 14.11.2014 р.,

- копію договору поставки нафтопродуктів №ДГ-0000034 від 17.01.2014 р.,

- копію договору поставки нафтопродуктів №ДГ-0000029 від 21.11.2013 р.,

- копію договору поставки нафтопродуктів №ДГ-0000027 від 21.11.2013 р.,

- копію договору поставки нафтопродуктів №7 від 15.04.2013 р.,

- копію заявки ПП "ПГ "Оператор" на адресу ТОВ "ОЛЕНЕРГО" на поставку нафтопродуктів №Ц-35 від 30.04.2015 р.,

- копію листа ПП "ПГ "Оператор" на адресу ТзДВ "Львівська автобаза №1" на перевезення нафтопродуктів №АБ-29 від 30.04.2015 р.,

- копію договору перевезення нафтопродуктів з ТзДВ "Львівська автобаза №1" №06/11/13 від 06.11.2013 р.,

- копію договору перевезення нафтопродуктів з ТзОВ "ТОТ" №030301 від 03.03.2014 р.,

- копію договору зберігання нафтопродуктів з ПП "БІЗНЕС-ОЙЛ" №2 від 08.09.2014 р.,

- копію договору зберігання з ТзОВ "ТОТ" №150403 від 15.04.2013 р.,

- копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21347638 від 23.10.2015 р.

Як пояснив позивач, необхідність укладення агентського договору з ТзОВ «Гранд Буд» зумовлена була наступним:

«ПП "ПГ "Оператор" фактично здійснює діяльність з оптової торгівлі нафтопродуктами з 01 червня 2013 року (дата отримання свідоцтва платника ПДВ). Активно дрібно-гуртова торгівля паливом розпочалася з 01.11.2013 року, коли ПП "ПГ "Оператор" було підписано договора поставок нафтопродуктів з постачальниками ТзОВ "Укрпетроліумгруп", ТзОВ "Торговий Дім Корнер", ТзОВ "ВЕСТТРАНСОЙЛ", ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево", ТОВ "Альянс Ойл Україна", ТзОВ "ТД "МАНГО-ТРЕЙД". Переважно поставки надходили з м.Коростень Житомирської області, де розмитнювалися нафтопродукти з Білорусії. Основним виробником нафтопродуктів, які імпортуються в Україну і реалізуються на її території, є АТ "Мозирський нафтопереробний завод". Це обумовлено прийнятними відпускними цінами заводу, а також мінімальними витратами на транспортування нафтопродуктів на територію України.

На початку 2014 року ПП "ПГ "Оператор" зіткнувся з високими ризиками можливих непоставок (несвоєчасних поставок) палива в свою адресу, а також ризиками неповернення коштів за паливо, у зв'язку з неможливістю, чи небажанням постачальників його постачати. Причинами такої поведінки постачальників пального були нестабільна політична та економічна ситуація, яка склалася в Україні після Революції Гідності, суттєві коливання (зростання) курсу долара, а відповідно і цін на нафтопродукти. Були ситуації, коли постачальник брав оплату за паливо по одній ціні, а потім пропонував повернути гроші, або поставити пальне по дорожчій ціні, у зв'язку зі зростанням курсу долара. І це в кращому випадку. Бо були випадки, коли постачальник брав оплату і просто відмовлявся виконувати поставки, аргументуючи тим, що треба почекати. Все це призводило до нестабільних і не прогнозованих по ціні поставок пального, а також до цінових та вартісних втрат.

Це стало підставою для пошуку надійного постачальника на ринку та збереження активів товариства від недобросовісних контрагентів. За порадою консалтингової фірми я звернуся до директора ТОВ "Грант Буд" і в подальшому уклав з Товариством агентський договір. Даний договір гарантував надійного постачальника та отримання ПП "ПГ "Оператор" компенсації від ТОВ "Грант Буд", в разі не отримання товару чи неповернення коштів.

Стабільність та надійність поставок якісного палива має для ПП "ПГ "Оператор" першочергове значення, оскільки Підприємство співпрацює з автотранспортними підприємствами м. Львова і непоставити (несвоєчасно поставити) паливо, означає зірвати виїзд рейсових маршрутних автобусів, що перевозять людей.»

Представник відповідача 05.11.2015 р. в судовому засіданні поставив під сумнів правомірність підписання актів приймання наданих послуг ПП "ПГ "Оператор" та ТзОВ "Грант Буд" в грудні 2014 р., оскільки вважають, що агентський договір був виконаний 22.04.2014 р - в момент укладання договору поставки нафтопродуктів №4224 між ПП "ПГ "Оператор" та ТОВ "Оленерго".

Відповідно до п.2.7 агентського договору від 27.03.2014 р. №7 за наслідками виконаних зобов'язань за цим Договором Принципал і Агент складають акти приймання наданих послуг. За домовленістю сторін такі акти складаються не пізніше 30.12.2014 р. на основі обсягів поставленої продукції з ПДВ по договору купівлі-продажу/поставки продукції між Принципалом та Продавцем за 11 місяців 2014 року.

Відповідно до п.п.5.2, 5.3 агентського договору винагорода ТзОВ "Грант Буд" за надання послуг складає договірну суму, але не менше як 2% від загальної вартості поставленої продукції з ПДВ за 11 місяців 2014 року по договору купівлі-продажу продукції між ПП "ПГ "Оператор" та Продавцем.

Тому, судом приймаються до уваги пояснення позивача про те, що акти приймання наданих послуг ПП "ПГ "Оператор" та ТзОВ "Грант Буд" не могли скласти раніше грудня 2014 року.

Результатом виконання агентського договору є укладання ПП "ПГ "Оператор" договору з постачальником нафтопродуктів на умовах ПП "ПГ "Оператор". За результатами виконання агентського договору ПП "ПГ "Оператор" 22.04.2014 р. уклало договір поставки нафтопродуктів №4224 з ТОВ "Оленерго", на підставі якого ПП "ПГ "Оператор" отримує нафтопродукти і в 2015 році.

Позивач вказує, що методи та способи виконання агентського договору, об'єм необхідної інформації вибирає ТзОВ "Грант Буд", і робочі документи з відповідною інформацією є власністю ТзОВ "Грант Буд", оскільки використовуються при наданні послуг іншим суб'єктам господарювання.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Наявні у позивача документи, зокрема договору, податкові накладні, податкові накладні, акти приймання наданих послуг, є первинними документами у розумінні ст.9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Отже, у позивача наявні усі документи, передбачені правилами ведення податкового обліку, що підтверджує реальність здійснення господарських операцій з ТзОВ «Гранд Буд», що свідчить про помилковість висновку податкового органу про не підтвердження здійснення господарських відносин даним контрагентом. Первинними бухгалтерськими та податковими документами ПП "ПГ "Оператор" підтверджено придбання послуг у ТзОВ "Грант Буд".

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що ТзОВ "Грант Буд" включило вартість наданих послуг ПП "ПГ "Оператор" до податкових зобов'язань в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 р., що підтверджується податковою інформацією ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві від 23.03.2015 р. №228/26-55-22-02/38751054; відповідно до даних Системи автоматизованого співставлення податкового зобов'язання та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України розбіжностей між даними ПП "ПГ "Оператор" та ТзОВ "Грант Буд" не встановлено; податковим органом не надано доказів на підтвердження того, що ПП "ПГ "Оператор" був обізнаний щодо неправомірної, на думку податкового органу, діяльності його контрагента - ТзОВ "Грант Буд", прямої чи опосередкованої причетності до такої діяльності з метою отримання податкової вигоди.

Суд вбачає за необхідне вказати, що податковим органом не надано документальних підтверджень відсутності фактичних господарських відносин з ТзОВ «Гранд Буд» та наявності факту узгодженості його дій з таким контрагентом з метою незаконного отримання податкових вигод або обізнаності позивача з такими діями контрагента.

Попри свій обов'язок, відповідач не довів суду неможливості здійснення позивачем господарських операцій з ТзОВ «Гранд Буд». Висновки відповідача по суті ґрунтуються лише на результатах проведених іншим податковим органом перевірки контрагента.

Суд зазначає про недопустимість такого підходу відповідача до правової оцінки правовідносин щодо формування податкового кредиту, оскільки відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010 року, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Також слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність наявність (відсутність) підстав для виникнення податкових зобов'язань платника податку від дій його контрагента, фактичної сплати ним податку до бюджету, законності ведення податкового обліку, перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Відсутність контрагента позивача за місцезнаходженням на дату проведення перевірки позивача не може слугувати підставою позбавлення позивача права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість, а також свідчити про недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації таких осіб.

Висновки податкового органу про нереальність господарських операцій між ПП "ПГ "Оператор" та ТзОВ "Грант Буд" зроблені без проведення зустрічної звірки ТзОВ "Грант Буд", без перевірки первинних бухгалтерських та податкових документів, без отримання пояснень від посадових осіб Товариства, що унеможливлює встановлення будь-яких фактів.

Відповідно до висновків Постанови Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі №21-47а10, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини у справі "БУЛВЕС"АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні у справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника податку на додану вартість, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Тому у випадку невірного визначення зобов'язань по податку на додану вартість ТзОВ "Грант Буд", що податковим органом не встановлено і не підтверджується податковою звітністю, не може впливати на формування податкового кредиту по податку на додану вартість ПП "ПГ "Оператор".

Судом беруться до уваги пояснення позивача про те, що лист прокуратури м. Києва від 17.04.2015 р. №17/1-1642 в якому зазначено, що слідчим відділом прокуратури м. Києва проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000150 від 10.02.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України не є належним доказом, оскільки ст.189 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вимагання, а відповідно до акту перевірки та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ПП "ПГ "Оператор" донараховані грошові зобов'язання за порушення норм податкового законодавства України під час здійснення господарських операцій з ТзОВ "Грант Буд".

Також приймаються до уваги пояснення позивача про те, що податкова інформація ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві від 23.03.2015 р. №228/26-55-22-02/38751054 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ "Грант Буд" по взаємовідносинам з платниками податків за період з 01.08.2014 р. по 31.12.2014 р., інформаційна база даних ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, на які посилається податковий орган в обґрунтування своєї позиції, не можуть бути належними доказами, оскільки: не містять інформацію про господарські операції, які здійснювалися між ПП "ПГ "Оператор" та ТзОВ "Грант Буд"; проведення зустрічних звірок ТзОВ "Грант Буд" не пов'язано з перевіркою ПП "ПГ "Оператор". Запит ДПІ у Печерському районі від 24.12.2014 р. про надання інформації по взаємовідносинам з рядом контрагентів стосувався періоду з 28.05.2013 р. по 30.11.2014 р., а господарські відносини з ПП "ПГ "Оператор" мали місце в грудні 2014 р.; акт про неможливість проведення перевірки ТзОВ "Грант Буд" за грудень 2014 р., в т.ч. щодо підтвердження господарських відносин з ПП "ПГ "Оператор", ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києва не складався.

Таким чином, податкова інформація ДПІ у Печерському районі м. Києва "Про неможливість проведення зустрічної звірки", що використана відповідачем під час проведення перевірки, може засвідчувати лише факт неможливості її проведення, без встановлення висновків стосовно відсутності факту документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, перевіривши обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС України, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у вигляді судового збору (487,20 грн.), відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 17 - 19, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 04.06.2015 року № та від 04.06.2015 року №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ПП "Паливна група "Оператор" сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 20.11.2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна