Справа № 22-а-15768/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Таргонія Д.О., Верланова С.М.,

розглянула в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за

апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Ірпінь Київської області на

постанову Іртиського міського суду Київської області від 23 червня 2009 року у справі за

позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпінь

Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного

суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

встановила:

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила відновити

пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів та

виплати дії управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області -

протиправними. Зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на її користь недоплачену їй,

як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 рік у сумі 1290 грн. 60 коп., за

2007 рік у сумі 1442 грн. 70 коп., за 2008 рік у сумі 1158 грн. 60 коп., за 2009 рік у сумі 498 грн.,

що разом становить 4390 грн. Стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь

Київської області на її користь інфляційні від щомісячної державної соціальної допомоги в сумі

647 грн. 60 коп.» та зобовязати відповідача проводити в подальшому нарахування та виплату їй

щомісячно державної соціальної допомоги при нарахуванні пенсії, відповідно до Закону

України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2009 року позов

задоволено частково. Визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України у м.

Ірпіні Київської області щодо нарахування та виплаті в неповному обсязі пенсії ОСОБА_1

щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни починаючи з 3 червня 2008 року по

квітень 2009 року включно, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячну державну

соціальну допомогу, як дитині війни починаючи з 3 червня 2008 року по квітень 2009 року

включно. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області

Київської області просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою відмовити

позивачу в задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів

апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до

чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді

рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,

посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон

установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх

соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за

змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна

допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за

віком.

Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій,

передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду

України у м. Ірпені Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і

відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну

соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом

2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України

"Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був

вікладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом

України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку

дітей війни у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008

року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними)

положення стаіті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-

34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких

законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України

"Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на

2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані

неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього

Рішення.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад

пріоритетності законів над незаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та

доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення

вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних

коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього

обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові

саду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи,

ланова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав

для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Ірпінь Київської області

відхилити, постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2009 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді