Справа № 554/7202/14-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.10.2015 Справа № 554/7202/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року

Октябрський районний суд м. Полтави:

у складі головуючого судді - Микитенка В.М.,

при секретарі - Різник А.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради, треті особи: КП «ЖЕО № 2», ОСОБА_6, ліквідатор КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» ОСОБА_7, ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії, а також про стягнення матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради, треті особи: КП «ЖЕО № 2», ОСОБА_6, ліквідатор КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» ОСОБА_7, ПАТ «Полтаваобленерго», у якому, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати за період з квітня 2005 року по теперішній час неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Полтавської міської ради, ПАТ «Полтаваобленерго» та Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради щодо вирішення питань із обстеження та визначення балансової належності, взяття на баланс зовнішніх повітряних мереж в м. Полтава біля будинку по вул.Пушкіна, 88. Також просив стягнути з виконавчого комітету Полтавської міської ради на його користь матеріальні збитки в сумі 1757 грн. 86 коп. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. Крім цього, вимагав стягнути із указаного відповідача витрати на правову допомогу із грудня 2012 року в сумі 3441 грн. Одночасно просив зобовязати виконавчий комітет Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради організувати роботу по виконанню розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 216-р від 04.04.2005 року щодо вирішення питань із обстеження та визначення балансової вартості, взяття на баланс зовнішніх повітряних електромереж в м.Полтава, біля будинку по вул. Пушкіна, 88.

В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що через невиконання указаного розпорядження, 24.04.2010 року виникла аварійна ситуація, внаслідок якої у його квартирі значно збільшилась напруга та призвела до виведення із ладу його електрообладнання в тому числі газового котла «Крос», душового боксу, автоматичного електроподовжувача та частини електроламп, чим спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1757,86 грн. Також внаслідок викладеного вважає, що йому спричинено і моральну шкоду, яку він оцінює в 20000 грн., оскільки він протягом тривалого часу не мав можливості використовувати своє пошкоджене майно за цільовим призначенням, що також відображається на стані його здоровя. Зокрема він за 2010-2013 роки декілька разів проходив стаціонарне лікування, йому протипоказані нервові напруження та переохолодження. Серед його знайомих склалося враження, що він не може в законному порядку захистити свої права, у звязку з чим був змушених скористатися допомогою представника.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали цей позов з підстав у ньому зазначених.

Представники відповідачів виконавчого комітету Полтавської міської ради Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради заперечили проти позову вказавши на його безпідставність. Однак не надали суду доказів виконання розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 216-р від 04.04.2005 року.

Треті особи КП «ЖЕО № 2», ОСОБА_6, ліквідатор КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» ОСОБА_7 в судове засідання не зявились, хоча про дату і час слухання справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи ПАТ «Полтаваобленерго» заперечив проти позову до своєї установи, мотивуючи, що указані вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а в частині інших вимог поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судомвстановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві спільної часткової приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (т.1 а.с.192).

Розпорядженням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 04.04.2005 №216-р Про створення комісії для обстеження технічного стану зовнішніх електричних мереж з метою обстеження технічного стану зовнішніх електричних мереж з невизначеним майновим статусом, визначення умов для передачі їх на баланс енергопостачальному підприємству Полтавській філії відкритого акціонерного товариства Полтаваобленерго створено комісію для обстеження технічного стану зовнішніх електромереж; комісії надано доручення провести обстеження технічного стану зовнішніх електромереж: ГП 0,4 кв. від КТП-130 до житлового будинку по вул. Пушкіна, 88; електричного кабелю від трансформаторної підстанції ТП-533 до житлового будинку по вул. Ракова, 16/28; по результатам обстеження комісії надано доручення прийняти пропозиції щодо утримання у працездатному стані зовнішніх електричних мереж та забезпечення надійного електропостачання мешканців житлових будинків (т.2 а.с.123-124).

Саме вказуючи на відсутність факту виконання вказаного розпорядження, систематичний характер виникнення аварійних ситуацій на зовнішніх повітряних електромережах та неможливість встановлення власника чи балансоутримувача вказаних мереж, ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень.

Відповідно до статті 10 Закону України Про електроенергетику до повноважень місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у відносинах із суб'єктами електроенергетики належать: погодження питань розміщення на підпорядкованій їм території об'єктів електроенергетики виходячи з інтересів територіальної громади; участь у розробці комплексних планів постачання енергії споживачам на підпорядкованій їм території; участь у розробці і реалізації системи заходів щодо роботи об'єктів електроенергетики у надзвичайних умовах; регулювання тарифів на теплову енергію відповідно до Закону; сприяння розвитку енергетики в регіоні.

Згідно з підпунктом 5 пункту а частини першої статті 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо забезпечення соціально-культурних закладів, які належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, а також населення паливом, електроенергією, газом та іншими енергоносіями; вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; здійснення контролю за якістю питної води.

Як зясовано судом, розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 04.04.2005 №216-р Про створення комісії для обстеження технічного стану зовнішніх електричних мереж прийнято на виконання повноважень, наданих статтею 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та з метою обстеження технічного стану зовнішніх електричних мереж з невизначеним майновим статусом, визначення умов для передачі їх на баланс енергопостачальному підприємству Полтавській філії відкритого акціонерного товариства Полтаваобленерго.

Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав та інтересів як споживач електричної енергії, що постачається по вказаній мережі.

Той факт, що розпорядження від 04.04.2005 №216-р не породжує для позивача будь-яких прав та обовязків не свідчить про те, що його права та інтереси не можуть порушуватись або ж оспорюватися у звязку з діями чи бездіяльністю виконавчого комітету міської ради щодо його виконання.

Виходячи з положень ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 цієї статті визначено, що, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На виконання вказівки Вищого адміністративного суду, викладеної в ухвалі від 15.05.2014 року щодо встановлення дійсно мала місце бездіяльність виконавчого комітету міської ради з невиконання власного розпорядження, судом винесено ухвалу від 03.09.2014 року про витребування від виконавчого комітету Полтавської міської ради детальних документальних відомостей про хід та результати виконання розпорядження від 04.04.2005 №216-р.

Однак відповіді на вимогу суду безпосередньо виконавчим комітетом Полтавської міської ради не надано, водночас на виконання указаної ухвали Управлінням житлово-комунального господарства повідомлено суду, що такі відомості відсутні (т.2 а.с. 102-103, 119).

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили суду, що 24.04.2010 року у будинку №88 по вул. Пушкіна у м. Полтава, в тому числі у квартирі № 45 згоріли електроприлади через підвищення напруги. Вказали, що викладене могло виникнути через значну зношеність та відсутність власника зовнішньої повітряної електромережі ПЛ 0,4 КВ від КТП-130 до житлового будинку по вул.Пушкіна, 88.

За таких обставин наявні у справі докази та відсутність відповідного спростування з боку відповідача виконавчого комітету Полтавської міської ради, свідчать про протиправну бездіяльності виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо виконання розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 216-р від 04.04.2005 року в частині обстеження технічного стану та утримання у працездатному стані зовнішніх повітряних електромереж ПЛ 0,4 КВ від КТП-130 до житлового будинку по вул.Пушкіна, 88 м.Полтави та забезпечення надійного електропостачання його мешканців.

Із викладених мотивів слід зобовязати виконавчий комітет Полтавської міської ради організувати належне виконання розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 216-р від 04.04.2005 року.

Статтею 56 Конституція України передбачено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.п. 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового харак-теру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позивачем по справі не було надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди саме неправомірною бездіяльністю виконавчого комітету Полтавської міської ради та Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Суд зазначає, що відсутній прямий причинно - наслідковий зв'язок як підстава для відшкодування такої шкоди між бездіяльністю виконавчого комітету Полтавської міської ради та матеріальною і моральною шкодою, яка була завдана позивачу по справі.

При цьому суд враховує, що з пояснень позивача та представника третьої особи ПАТ «Полтаваобленерго», саме ПАТ «Полтаваобленерго» на підставі відповідного договору здійснювало безпосереднє подання електричного струму (джерела підвищеної небезпеки) по зовнішній повітряній електромережі ПЛ 0,4 КВ від КТП-130 до житлового будинку по вул.Пушкіна, 88 м.Полтави, після чого вийшли з ладу електроприлади позивача.

Однак, зважаючи на відсутність у публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго визначальних ознак субєкта владних повноважень, визначених пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23.10.2014 року провадження в частині позовних вимог до ПАТ «Полтаваобленерго» закрито із розясненням позивачеві, що такі вимоги можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Витрати на правову допомогу позивачеві суд вважає за необхідне задовольнити пропорційно до задоволеної кількості позовних вимог.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо виконання розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 216-р від 04.04.2005 року в частині обстеження технічного стану та утримання у працездатному стані зовнішніх повітряних електромереж ПЛ 0,4 КВ від КТП-130 до житлового будинку по вул.Пушкіна, 88 м.Полтави та забезпечення надійного електропостачання його мешканців.

Зобовязати виконавчий комітет Полтавської міської ради організувати належне виконання розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 216-р від 04.04.2005 року.

Стягнути із виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2614 грн. 42 коп.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів із дня її проголошення.

Повний текст постанови складений 28.10.2014 року.

Суддя В.М.Микитенко