Справа № 813/3937/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/10179/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року у справі за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "ЦВГ Україна", третя особа - Львівський обласний центр зайнятості, про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЦВГ Україна" про стягнення коштів в сумі 67 672,20 грн., у тому числі адміністративно-господарських санкцій - 66 965,00 грн. та пені - 707,20 грн. за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не виконано нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році у кількості 2 особи, у зв'язку з чим до нього застосовано адміністративно-господарські санкції, які у терміни, встановлені чинним законодавством, відповідачем не сплачено.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ТОВ "ЦВГ Україна" борг в сумі 67 672,65 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік (форма № 10-ПІ), середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у ТОВ "ЦВГ Україна" складає 635 осіб, у зв'язку з чим, відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 25 місць.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в 2013 році відповідач повинен був працевлаштувати 25 осіб інвалідів, в той час як фактично у нього працювало 23 особи, а відтак ним не виконано нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості 2 особи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем виконано обов'язок щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні, зокрема, по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів та вжиття передбачених чинним законодавством заходів по забезпеченню працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з статтями 18, 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації та фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця; створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, які передбачені чинним законодавством; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів; звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Для підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Відповідно до статей 5, 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" порядок та умови визначення потреб у зв'язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності інваліда.

Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров'я перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров'я інвалідів.

Інформацію про вакансії (в томі числі для працевлаштування інвалідів) роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою наказом Мінпраці від 19.12.2005 року № 420 за погодженням з Держкомстатом, а з 12.07.2013 року за формою затвердженою наказом Міністерством соціальної політики № 316 від 31.05.2013 року за погодженням з Державною службою статистики, а саме формою №3-ПН.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач інформував Львівський міський центр зайнятості на протязі 2013 року за формою 3-ПН та заявляв про вакансії для інвалідів, що підтверджується копіями таких звітів та листом Львівського міського центру зайнятості від 21.10.2014 року №13/6468.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом 2013 року міським центром зайнятості до підприємства з метою працевлаштування скеровувалися на заявлені вакансії інваліди, з яких: два було працевлаштовано, 13 відмовились від запропонованої роботи, а 30 відмовлено в працевлаштуванні через фізичну неможливість там працювати.

В свою чергу, судом апеляційної інстанції зазначено, що відповідач допускав відмову у прийнятті на роботу інвалідів лише у випадку, коли ця робота була їм протипоказана згідно наявних медичних висновків.

Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до положень пунктів 2.1., 2.2., 5.2. Посадової інструкції "Складач ручним способом", робота на цій посаді передбачає виготовлення кабельних мереж з використанням електрообладнання їх тестування на електричних тестерах, вимагає здатності до тривалого перебування на ногах (протягом 8 годин) та до фізичних навантажень. Відтак, інваліди, яким протипоказане тривале перебування на ногах, протипоказані фізичні навантаження та/або робота з рухомим механізмами, електрообладнанням, не можуть бути працевлаштовані на цій посаді.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що, зокрема, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 медичними приписами прямо протипоказана робота пов'язана з тривалим стоянням на ногах (підтверджується довідками МСЕК), тоді як посада "Складач ручним способом", на яку вони скеровувались, вимагає перебування на ногах протягом цілої зміни - 8 годин (підтверджується наявною у матеріалах справи Посадовою інструкцією "Складача ручним способом").

ОСОБА_8, ОСОБА_9 медичними приписами прямо протипоказана робота пов'язана з рухомими мехінізмами (підтверджується довідками МСЕК), тоді як посада "Складач ручним способом", на яку вони скеровувались, вимагає виконання роботи, пов'язаної з рухомими механізмами (підтверджується наявною у матеріалах справи Посадовою інструкцією).

ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 медичними приписами протипоказана робота пов'язана з фізичними навантаженнями (підтверджується зі змісту наявних у матеріалах справи довідок МСЕК), тоді як посада "Складач ручним способом", на яку вони скеровувались, вимагає перебування на ногах протягом цілої зміни - 8 годин та передбачає фізичні навантаження (підтверджується наявною у матеріалах справи Посадовою інструкцією).

ОСОБА_13 медичними приписами прямо протипоказана робота пов'язана з перебуванням у "невигідному положенні" (підтверджується зі змісту наявної у матеріалах справи довідки МСЕК), тоді як посада "Складач ручним способом", на яку вони скеровувались, вимагає перебування на ногах протягом цілої зміни - 8 годин (підтверджується наявною у матеріалах справи Посадовою інструкцією). Під час співбесіди на Товаристві ОСОБА_13 повідомив, що не може виконувати цієї роботи.

Згідно з наявною у матеріалах довідкою МСЕК, ОСОБА_14 є інвалідом II групи та не має прямих протипоказань у прийнятті на роботу в Товариство (підтверджується зі змісту наявних у матеріалах справи довідок МСЕК), проте під час співбесіди останній повідомив відповідача про те, що страждає на епілепсію, переживає епілептичні припадки і не може працювати в Товаристві.

Згідно з наявною у матеріалах довідкою МСЕК ОСОБА_15 є інвалідом II групи та не має прямих протипоказань у прийнятті на роботу на Товариство (підтверджується зі змісту наявних у матеріалах справи довідок МСЕК), проте під час співбесіди останній повідомив про своє захворювання на дитячий церебральний параліч, у зв'язку чим не може виконувати тривалу роботу у стоячому положенні, як того вимагає робота в Товаристві.

Згідно з наявною у матеріалах довідкою МСЕК ОСОБА_16 є інвалідом та не має прямих протипоказань у прийнятті на роботу в Товариство (підтверджується зі змісту наявних у матеріалах справи довідок МСЕК). Проте під час співбесіди людина повідомила відповідача, що страждає на дитячий аутизм, у зв'язку чим не може виконувати роботу на Товаристві.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на 31.12.2013 року на підприємстві було фактично працевлаштовано 28 інвалідів. Зокрема, 23 інваліди було працевлаштовано на посаді "Складач ручним способом", 5 інвалідів - на посаді "Монтер кабельного виробництва".

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: