Справа № 2-а-650/2010
Суддя: Мартинов Є. О.
Дата ухвалення: 2010-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-650/2010 року
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мартинова Є.О.,

при секретарі Макаревич Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого дізнавача ОСОБА_2 ВДАІ в Київській області ОСОБА_3 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

09.06.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05 червня 2010 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 05 червня 2010 року о 19.25 годин в м. Борисполі по вулиці Котовського, ОСОБА_1, рухався власним автомобілем НОМЕР_1 зі швидкістю 48 км/год. Під час руху його зупинив працівник ВДАІ ОСОБА_3 та пояснив, що ним було здійснено порушення вимог п. 12.9 правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Позивач стверджує, що правила дорожнього руху він не порушував, що і зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі цього позивач вважає постанову незаконною.

В судове засідання позивач не зявився, подав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав повністю, та просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідач старший дізнавач ОСОБА_2 ВДАІ ОСОБА_3 про день, час та місце розгляду справи повідомлений, про причину неявки суд не повідомив, ніяких письмових заперечень чи пояснень до суду не направив.

Дослідивши письмову заяву позивача, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії АІ № 282535 від 05.06. 2010 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 05 червня 2010 року о 19.25 годин в м. Борисполі по вулиці Котовського, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год» та рухався зі швидкістю 62 км/год, чим порушив п.п 12.9 б ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про правопорушення.

В письмовому поясненні позивач зазначив, що правил не порушував, з протоколом не згоден. ( а.с. 4).

Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії АІ № 282535 від 05.06. 2010 року вбачається, що старший дізнавач ОСОБА_2 ВДАІ ОСОБА_3, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1, 20.01.2010 року о 19.20 годин керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год» та рухався зі швидкістю 62 км/год, чим порушив п.п 12.9 б ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі викладеного працівник ВДАІ постановив накласти штраф в розмірі 340 гривень та роз'яснив позивачу, що постанова може бути оскаржена згідно зі статтями 287-289 КУпАП протягом десяти днів від дня її винесення. Копія постанови вручена позивачу 05.06.2010 року /а.с.-5/.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від п»ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 вказаної статті субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що субєктом владних повноважень не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 05.06.2010 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення була винесена з дотриманням вимог ст. 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 22.75 „Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 листопада 2006 року № 1111, також передбачено, що при складанні протоколу працівник ДПС зобов'язаний роз'яснити особі її права, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме щодо можливості ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо він не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржувати рішення по справі в установленому порядку.

Зі змісту позовної заяви та дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що вказані вимоги ст.ст. 256, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектором ДПС в повній мірі дотримані не були, в тому числі не встановлено відомості, що стосуються обставин виявлення правопорушення та порядку його фіксації.

Відповідно до змін внесених до ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом .

За змістом пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається перевищення швидкості більш, як на 20 км/год.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративного відповідальності, потерплих, свідків, показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

При зупинці, відповідач ОСОБА_3, пред»явив позивачу вимірювальний пристрій, який є моделлю радара, але не вказав його модель та номер. На вказаному радарі була зазначена швидкість, але саме якого автомобіля на приладі не була вказано. Дана модель радару не спроможна робити фото та відео зйомку в автоматичному режимі, а тому його покази не можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про метрологію» встановлено, що результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань.

Згідно статті 11 вищевказаного Закону передбачено, що засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метереологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метореологічну атестацію.

З протоколу про адміністративне правопорушення та з постанови про адміністративне правопорушення не вбачається з якої саме позиції і при яких умовах велося спостереження за рухом автомобіля позивача. Крім того, навіть не вказано якою саме вимірювальною технікою здійснювалось заміри швидкості.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 ВДАІ ОСОБА_3 з урахуванням тієї обставини, що будь-які належні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суду надані не були, та, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини позивача слід тлумачити на його користь, суд прийшов до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього має бути закрито.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,11,71,86,99,128,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 282535 від 05.06. 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення штрафу в розмірі 340 гривень, складену старшим дізнавачем ОСОБА_2 ВДАІ ОСОБА_3.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Мартинов Є.О.