Справа № 461/5247/15-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Львів Справа № 876/9375/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тенюх-Мармури О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року по справі № 461/5247/15-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною і скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (далі - Львівська митниця), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 24 квітня 2015 року № 0770/20909/15, закрити провадження у справі про порушення митних правил № 0770/20909/15 на підставі пункту 1 частини 1 статті 531 Митного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що до нього застосовано штрафні санкції за порушення терміну транзитного переміщення транспортного засобу без врахування того, що таке порушення було зумовлене дією обставин непереборної сили - його хворобою та необхідністю лікування, що в силу вимог частини 1 статті 460 Митного кодексу України виключало можливість застосування адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що факт порушення позивачем митних правил, який послужив підставою для застосування до нього штрафних санкцій, мав місце та чітко зафіксований в протоколі про порушення митних правил, а посилання позивача на наявність дії обставин непереборної сили не підтверджене ним відповідними документами, відтак, висновок суду першої інстанції про протиправність постанови в справі про порушення митних правил є помилковим.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просила її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 квітня 2015 року державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Панчишин М.М. складено протокол про порушення митних правил № 0770/20909/15, згідно з яким позивач перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України транзитний строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, так як транспортний засіб Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, 24 грудня 2014 року був ввезений на митну територію України під керуванням позивача через митний пост «Шегині» Львівської митниці в режимі «транзит» та вивезений ним 06 січня 2015 року, тобто перебував на митній території України 13 діб.

За результатами розгляду вказаного протоколу першим заступником начальника Львівської митниці Марченком О.С. винесено постанову від 24 квітня 2015 року про порушення позивачем митних правил, передбачених частиною 2 статті 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивача протиправно притягнуто до відповідальності за порушення митних правил без врахування факту його перебування на лікуванні, підтвердженого належним чином, як обставини непереборної сили, дія якої призвела до такого порушення.

Статтею 458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 1 статті 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що вчинення особою згаданих вище порушень внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, що підтверджені відповідними документами, є підставою для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 1 статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з матеріалів справи, позивач не заперечує факту перевищення ним п'ятиденного строку доставки транспортного засобу, однак, вказує на те, що даний факт стався у зв'язку із дією обставин непереборної сили - його захворюванням.

В підтвердження вказаної обставини позивачем надано довідку лікаря ОСОБА_5 від 05 січня 2015 року № 1, згідно з якою ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні у Великолюбінській поліклініці з 29 грудня 2014 року по 05 січня 2015 року.

При розгляді матеріалів справи про порушення митної справи відповідачем вказана довідка врахована не була з огляду на непідтвердження зазначеної в ній інформації головним лікарем Великолюбінської міської лікарні (лист від 23 лютого 2015 року № 17).

Однак судом першої інстанції в судовому засіданні було допитано в якості свідків лікаря ОСОБА_5, головного лікаря Великолюбінської міської лікарні ОСОБА_7 Зокрема, ОСОБА_5 підтвердила факт перебування позивача на амбулаторному лікуванні в період з 29 грудня 2014 року по 05 січня 2015 року, а ОСОБА_7 зазначив, що позивач про надання медичної допомоги безпосередньо до Великолюбінської міської лікарні не звертався, а тому враховуючи те, що лікарняний лист йому не видавався, в лікарні були відсутні відомості про його лікування у Великолюбінській поліклініці, оскільки така інформація міститься в амбулаторній картці.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підтвердження позивачем відповідними документами дії обставин непереборної сили, яка призвела до порушення ним митних правил, що з врахуванням вимог частини 1 статті 460 Митного кодексу України не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом, за таке порушення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про протиправність притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього штрафу в розмірі 3400,00 грн., а відтак, про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Натомість, необхідно зазначити про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовної вимоги про закриття провадження у справі про порушення митних правил, оскільки такі повноваження надані лише органу, який розглядає справу про порушення митних правил по суті, а відповідно, задовольнивши таку вимогу, суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень при вирішенні справи, які передбачені статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права в частині закриття провадження у справі про порушення митних правил, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року по справі № 461/5247/15-а в частині закриття провадження у справі про порушення митних правил - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2015 року.