Справа № 826/10048/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 листопада 2015 року № 826/10048/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О. (далі - відповідач 1, Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2, Фонд), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О., оформлене наказом № 61 від 29 серпня 2014 року, в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу № 05/1070-2014 від 20 травня 2014 року та банківського рахунку № 49068 від 20 травня 2014 року, укладеного між позивачем та ПАТ "Старокиївський банк";

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію на ліквідацію банку ПАТ "Старокиївський банк" Пантіну Л.О. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Старокиївський банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача під час судового розгляду справи підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з огляду на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача-1 в ході розгляду справи проти позову заперечував, подав письмові заперечення проти позову.

Представник відповідача 2 у судові засідання не прибув, подав письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням неявки відповідачів, у судовому засіданні 15 липня 2015 року, суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення справи, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_3 (Клієнт), з однієї сторони, та ПАТ "Старокиївський банк" (Банк), з іншої сторони, укладено договір банківського рахунку № 49071 від 20 травня 2014 року.

Відповідно до п. 1.1 вказаного вище договору, Банк, за заявою Клієнта відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок Клієнта НОМЕР_3 у гривні, надалі - "Рахунок", та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно - правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ "Старокиївський банк", надалі - Умови.

Також, між ОСОБА_3 (Вкладник), з однієї сторони, та ПАТ "Старокиївський банк" (Банк), з іншої сторони, укладено договір банківського вкладу № 05/1070-2014 від 20 травня 2014 року.

Згідно п. 1.1-п. 1.5 Договору, Банк відкриває Вкладнику вкладний (строковий) Рахунок "Надійний" у гривні, а Вкладник вносить на цей Рахунок грошові кошти у сумі 190000,00 грн. Дата внесення Вкладу - 20 травня 2014 року, дата повернення Вкладу - 20 червня 2014 року Процентна ставка за Вкладом складає 15 % процентів річних. За даним вкладом внески не передбачені. Часткова видача Вкладу до спливу строку, встановленого п. 1.2. цього Договору, прирівнюється до розірвання цього Договору з ініціативи Вкладника.

Як зазначив позивач, згідно квитанції від 20 травня 2014 року № 4 на банківський рахунок ПАТ "Старокиївський банк" ним було внесено грошові кошти у розмірі 190000,00 грн.

Постановою Правління Національною банку України від 17 червня 2014 року № 365 ПАТ "Старокиївський банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 червня 2014 року № 50 "Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Старокиївський банк" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Старокиївський банк" запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року та призначено Уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

Постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року № 563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк".

На виконання даної постанови Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17 вересня 2014 року № 92 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Старокиївський банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".

Вказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Старокиївський банк" з 18 вересня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на один рік з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року включно призначено Пантіну Л.О.

16 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача 1 із заявою, в якій просив включити його в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду та здійснити відшкодування коштів за вкладом.

Листом від 17 вересня 2014 року № 2403/09-02 позивача повідомлено про визнання договору банківського рахунку № 49068 від 20 травня 2014 року та договору банківського вкладу № 05/1067-2014 від 20 травня 2014 року нікчемними правочинами, відповідно до вимог частин 2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з рішенням відповідача 1 щодо визнання договору банківського вкладу нікчемним, діями відповідачів 1, 2 щодо невключення позивача до переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, позивач звернувся до суду з позовом.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно п. 3 та 4 ч. 1 ст. 2 Закону 4452-VI, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

В силу ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI,Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Пунктами 3, 4 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п. 2 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (п. 2 розділу IV Положення № 14).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписами ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіною Л.О. видано наказ № 61, відповідно до якого визнані нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який є додатком до цього наказу, у тому числі і договір банківського вкладу № 05/1070-2014 від 20 травня 2014 року та банківського рахунку № 49068 від 20 травня 2014 року.

Як зазначив відповідач 1 у письмових запереченнях на позов, під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок так званого «перекидання» коштів з рахунків одного і того ж клієнту банку - фізичної особи, чий вклад перевищував гарантовану до повернення Фондом суму вкладу.

20 травня 2015 року в Системі Автоматизації банку (САБ) відображено операцію про внесення позивачем 190000,00 грн., суми, яка відповідає граничній сумі відшкодування за рахунок ФГВФО. Згідно довідки про рух коштів по рахункам клієнтів Банку, сформованої на підставі даних САБ, операція по перекиданню готівки була здійснена в післяопераційний час - 16 год. 54 хв.

На переконання відповідача 1, зміст цих дій полягає в тому, що фізична особа, яка мала значну суму грошових коштів на рахунку, домовлялась з працівниками банку про те, що вона начебто буде здійснювати зняття коштів у межах існуючих лімітів, а інша фізична особа буде вносити ці кошти на свій рахунок.

Таким чином, грошовий вклад із значною сумою подрібнювався або розподілявся на суми до 200000,00 грн. і цими подрібненими частками фактично перекидався на рахунки інших фізичних осіб. Таке подрібнення грошових сум відбувалось у зв'язку з тим, що при ліквідації банку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплачує не всю суму вкладу, а лише у межах граничного розміру - 200000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті відповідачем 1 рішення про визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), оформленого наказом від 29 серпня 2014 року № 61, він керувався п. 6 ч. 2 ст. 37 та ч. ч. 2, 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

З цього приводу суд зазначає, що відповідачем 1 не доведено факту наявності причино-наслідкового зв'язку між правочином, який укладено позивачем та неплатоспроможністю банку чи неможливістю виконання у зв'язку з таким правочином зобов'язань перед іншими кредиторами.

Відповідачем 1 також не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій з боку третіх осіб на яких вказує відповідач 1.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про неправомірність прийнятого відповідачем 1 рішення, оформленого наказом від 29 серпня 2014 року № 61 в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), а саме договору банківського вкладу, укладеного між ПАТ "Старокиївський банк" та ОСОБА_1 № 05/1067-2014 від 20 травня 2014 року, у зв'язку з чим вказане рішення в частині позивача підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Старокиївський банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Тобто, суд дійшов до висновку, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 розділу ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача 1 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Старокиївський банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання Фонду включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Старокиївський банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Слід враховувати, що Фонд здійснює виплату відшкодування коштів вкладникам на підставі отриманого від Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак судом встановлено, що така інформація про позивача не була включена до зазначеного переліку.

Тобто, у зв'язку із не включенням позивача до переліку вкладників та не передачі такого списку до Фонду, спірні правовідносини між позивачем та Фондом не виникли, при цьому судовий захист, у відповідності до положень КАС України спрямований на відновлення порушеного права, відтак позовні вимоги позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 КАС України, суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни оформлене наказом № 61 від 29 серпня 2014 року, в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу № 05/1067-2014 від 20 травня 2014 року та банківського рахунку № 49068 від 20 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Старокиївський банк".

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 15 грудня 1998 року) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. У задоволенні решти позову відмовити.

5.Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 194 (сто дев'яносто чотири) грн. 88 коп.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський