Справа № 2-а/0614/6384/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Тарасенко М.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" серпня 2012 р. Справа № 2-а/0614/6384/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, ОСОБА_4 на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "09" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області та за участю третьої особи Головного ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2011 року позивач звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до статей 37, 39, 48, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на доплату до пенсії, додаткової пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, щорічну грошову допомогу на оздоровлення та щомісячну грошову допомогу в звязку з обмеженням споживання продуктів харчування. Посилаючись на те, що такі виплати не здійснюються у розмірі, встановленому вказаними статтями, позивачка просила визнати дії відповідачів протиправними та зобовязати останніх провести перерахунок вищевказаних доплат.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради щодо виплати позивачу в період часу з 21.11.2010 року по 20.05.2011 року додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, щорічної грошової допомоги на оздоровлення та грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування у розмірах менших ніж визначено ст.ст. 37, 39, 48, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнуто ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України у Малинському районі на користь позивача за період часу з 21.11.2010 року по 20.05.2011 року:

- доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розмірів даної доплати - однієї мінімальної заробітної плати з урахуванням проведених виплат;

- додаткової пенсії відповідно до статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру 75 % мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

Стягнуто з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради на користь позивача за період часу з 21.11.2010 року по 20.05.2011 року:

- щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , виходячи з розміру даної допомоги - 30 процентів від мінімальної заробітної плати , з урахуванням проведених виплат;

- щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру даної допомоги - п"яти мінімальних заробітних плат з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову в частині задоволення позовних вимог скасувати та відмовити у задоволенні позову. Зокрема, відповідач зазначає, що суд не дослідив та не проаналізував постанову Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р., на підставі якої були здійсненні нарахування вищевказаних виплат.

Вважаючи, що вищевказана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради також звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не звернув увагу на ст.70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", якою Кабінету Міністрів надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач також оскаржила вказану постанову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Встановлено, що позивачка є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відноситься до осіб 1-ї категорії та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Позивач отримує виплати згідно зі ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати;

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

Дія вказаної норми була зупинена Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2008 року.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 1 ст. 37 вищевказаного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

На підставі викладено, підстави для скасування постанови суду в цій частині відсутні.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення позивачу, передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка (як вже зазначалось вище) є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням та має другу групу інвалідності по захворюванню пов'язаному з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до довідки МСЕК.

Згідно з частиною 4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІ групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідач, нараховуючи позивачу допомогу у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, діяв протиправно.

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, як: постраждали Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів пре знесення змін до цього закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач порушував права позивачки і, що її вимоги підлягають задоволенню в цій частині також.

Однак, задовольняючи позов частково в цій частині, суд першої інстанції в своїй постанові стягнув з УПСЗН виконкому Малинської міської ради щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 21.11.2010р. по 20.05.2011р., не врахувавши при цьому, вказана допомога є щорічною та виплачується за певний рік.

Позивач проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Позивач отримує підвищення до пенсії, передбачене ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України №796-ХІІ), але у розмірах, встановлених постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом України №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Непрацюючим пенсіонерам доплата до пенсії проводиться в такому ж розмірі.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом України №796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначеною постановою, всупереч вимогам України Закону №796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретний розмір доплати в твердій грошовій сумі та у розмірі до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплати до пенсії застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону України №796-ХІІ, а не постанова КМУ за №836 від 26.07.1996 р., яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 2 групи. Позивач отримує додаткову пенсію відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ.

У 2010р., 2011р. виплата пенсії позивачу проводилася відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008р. №530 у значно меншому розмірі, який не відповідає розміру, визначеному ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ .

Проте, Законом України "Про державний бюджет на 2010 рік", Законом України "Про державний бюджет на 2011 рік" норми цих статей не зупинено і не змінено. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у 2010,2011 р.р. відповідач був зобов'язаний перерахувати пенсію позивачу, виходячи із розміру, визначеному ст.50 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не керуватися постановою Кабінету Міністрів України, яка є підзаконним нормативним актом.

Вихідним критерієм обрахунку державної і додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при розрахунку додаткової пенсії, передбаченої ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

З приводу позовних вимог щодо проведення перерахунку та виплати пенсії, передбаченої приписами ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суд вважає за необхідне зазначити таке.

Докази, які містяться в матеріалах справи, свідчать про те, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області і отримує пенсію згідно Закону України „Про державну службу (а.с.32-33).

Колегією суддів встановлено, що позивач отримує пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, передбачена ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи той факт, що позивач отримує пенсію згідно Закону України "Про державну службу" задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є безпідставними.

Чинним законодавством України не передбачено можливості отримання пенсії, яка призначена відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або відповідно до Закону України "Про державну службу", але в розмірах, визначених приписами ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки це два різні види державних пенсій.

За наведених умов, суд першої інстанції обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Однак, стягнувши з відповідачів на користь позивача грошові кошти, передбачені приписами ст.ст.37,39,48,50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 21.11.2010р. по 20.05.2011р., суд не врахував, що з огляду на положення статей 21,105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Отже, поза увагою місцевого суду залишилося те, що адміністративний суд повинен (з урахуванням позовних вимог) визнати дії суб'єкта владних повноважень незаконними (протиправними) і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до Закону, а не ухвалювати рішення про стягнення грошових коштів, передбачених приписами ст.ст.37,39,48,50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням викладеного, постанова суду підлягає скасуванню із постановленням нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 09.12.2011р. скасувати та постановити нову постанову.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради щодо виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, щорічної грошової допомоги на оздоровлення та грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування у розмірах менших ніж визначено ст.ст. 37, 39, 48, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України у Малинському районі здійснити перерахунок та виплату позивачу за період часу з 21.11.2010 року по 20.05.2011 року:

- доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розмірів даної доплати - однієї мінімальної заробітної плати з урахуванням проведених виплат;

- додаткової пенсії відповідно до статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру 75 % мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради здійснити перерахунок та виплату позивачу за період часу з 21.11.2010 року по 20.05.2011 року:

- щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , виходячи з розміру даної допомоги - 30 процентів від мінімальної заробітної плати , з урахуванням проведених виплат;

Зобовязати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради здійснити перерахунок та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру даної допомоги - п"яти мінімальних заробітних плат з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11604

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12 А,м. Малин,Житомирська область,11600 ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області вул.Чорновола, 38 Б,м.Малин,Житомирська область,11602