Справа № 405/5705/15-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5705/15-а
Провадження №2-а/405/273/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Іванової Л.А.

при секретарі: Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. На обґрунтування позову зазначив, що 26.07.2015 року відповідачем відносно нього винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 186051 за порушення вимог п.8.7.3 (е) ПДР України, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Позивач вважає, що відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та в подальшому винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст.ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, постанова не відповідає обставинам справи, є незаконною та необ'єктивною, докази вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП відсутні, в зв'язку з чим вважає, що відповідач дійшов до помилкового та необґрунтованого висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, який не підтверджується належними доказами по справі, на підставі чого просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 186051 від 26.07.2015 року.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав в повному обсязі, при цьому, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, заяв, заперечень до суду не надав, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає за доцільне справу розглянути на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зваживши обставини, викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 липня 2015 року інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 342737 за порушення п. 8.7.3 (е) ПДР України та в подальшому винесено постанову серії ПС2 № 186051 в справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 26 липня 2015 року о 05 год. 07 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем "Mazda 6", державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кіровограді по вул. Полтавській проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора «червоний», чим порушив п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Правомірність винесеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення та її відповідність Конституції України та Законам України оскаржується позивачем.

Згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.7.3 (е) ПДР України червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Крім того, відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 Місце зупинки, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, перед пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках, - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, при цьому, відповідно до ст..251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В свою чергу, відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, проте інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 жодних доказів на підтвердження скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП суду не надано, більш того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 342737 від 26.07.2015 року, який відповідно до ст.251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 заперечив щодо скоєння ним порушення вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України, і зазначені пояснення позивача жодним чином не спростовані відповідачем у винесеній ним постанові по справі про адміністративне правопорушення. Більш того, в протоколі не зазначено свідків адміністративного правопорушення, отже, належних доказів вини позивача, які б підтверджували обґрунтованість винесення відповідачем оскаржуваної постанови, в тому числі і тих, які б спростовували твердження позивача про те, що він не порушував вимоги п. 8.7.3. (е) ПДР України, суду не представлено.

Таким чином, беручи до уваги твердження позивача про те, що він, керуючи автомобілем "Mazda 6", державний номерний знак НОМЕР_1, не порушував вимог п. 8.7.3. (е) ПДР України, що не спростовано під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що постанова серії ПС2 № 186051 від 26 липня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена субєктом владних повноважень інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2, не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими передбаченими процесуальним законом доказами, зокрема, поясненнями свідків, які мали б підтвердити (чи заперечити) факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-кінозйомки та використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи, на підставі чого адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 186051 від 26 липня 2015 року, винесена інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., підлягає скасуванню, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 № 186051 від 26 липня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова