Справа № 819/3198/15
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3198/15

17 листопада 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісній І.М.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації у ПАТ "Український професійний банк" Пантіна Л.О. про визнання неправомірними дій, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації у ПАТ "Український професійний банк" Пантіна Л.О. про визнання неправомірними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації у ПАТ "Український професійний банк" щодо застосування наслідків нікчемності правочину у вигляді не включення даних про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання включити відомості про позивача до зазначеного переліку.

28.10.2015 р. позивач змінив позовні вимоги та просив зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Український професійний банк" Паніну Л.О. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (ід.код НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладамиу ПАТ "УПФ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу "Сім дняв" №352120 від 28.05.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Український професійний банк» було укладено договір банківського вкладу "Сім днів" № 352120. На виконання вищевказаного договору позивач розмістив у банку кошти на суму 90000,00 грн. строком на сім днів до 04.06.2015 року.

В подальшому ПАТ "Український професійний банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, з 29.05.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 28.08.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "УПБ" та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український професійний банк" - Пантіну Л.О. Позивач очікував на початок виплати коштів вкладникам банку за списками, які формує Уповноважена особа Фонду, проте отримав лист від 27.08.2015 року № 01-10/4087, у якому повідомлялося, що договір банківського вкладу "Сім днів" № 352120 від 28.05.2015 року, є нікчемним та був вчинений з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування суми вкладу за рахунок державних коштів. Позивач вважає, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо визнання правочину нікчемним та невключення його до переліку вкладників ПАТ "Український професійний банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є неправомірними. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на положення Цивільного кодексу України та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Український професійний банк" Паніна Л.О. в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 33,35 КАС України, подала суду заперечення проти адміністративного позову, про причини неявки суд не повідомила надіслала заяву про слухання справи у відсутності представника.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2015 року між ПАТ "Український професійний банк" та ОСОБА_1 був укладений договір №352120 банківського вкладу "Сім днів" строком на сім днів. Відповідно до пункту 1.1. договору вкладник передає, а банк приймає на умовах цього договору грошові кошти в сумі 90000,00 грн. строком на 7 (сім) днів. Вкладник передає вклад банку готівкою або шляхом безготівкового перерахування зі свого поточного або іншого вкладного рахунку, відкритого в банку чи в іншому уповноваженому банку України. Також на вкладний рахунок вкладника можуть зараховуватися кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи (пункт 2.1. договору). Вкладник зобов'язується внести або перерахувати вклад, вказаний у п 1.1. договору, протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати підписання сторонами цього договору.

Як вбачається з квитанції №352120 від 28.05.2015 року Львівського відділення ПАТ "Український професійний банк" ОСОБА_1 28.05.2015 року перераховано кошти на вклад згідно договору № 352120 від 28.05.2015 року у розмірі 90000,00 грн.

Також судом встановлено, що 28.05.2015 року постановою Правління Національного банку України № 348 віднесено ПАТ "Український професійний банк" до категорії неплатоспроможних, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.05.2015 року за № 107 про запровадження з 29.05.2015 року тимчасової адміністрації строком на три місяці з 29.05.2015 року по 28.08.2015 року та призначено Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Український професійний банк" Пантіну Л.О.

28.08.2015 року виконавчою дирекцією Фонду відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28.08.2015 року № 562 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" прийнято рішення за №158 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Український професійний банк" та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Український професійний банк" Пантіну Л.О.

26.06.2015 року Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб Тимчасової адміністрації ПАТ "Український професійний банк" було здійснено перевірку за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників.

За результатами перевірки встановлено, що за рахунком НОМЕР_2, відкритим на ім'я ОСОБА_1 відповідно до договору №352120 від 28.05.2015 року, здійснено фіктивну касову операцію з залучення коштів на вклад без фактичного внесення готівки. Внесення коштів як вкладу відбулося шляхом "розбиття" коштів з рахунку юридичної особи ТКТВП "Тернопільархпроект" на рахунки фізичних осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Сума вкладів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 дорівнює сумі коштів, які видані з каси ТКТВП "Тернопільархпроект".

Проте з пояснень представника позивача вбачається, що зарахування коштів як вкладу на депозитних рахунок позивача в дійсності відбулося, про що свідчить квитанція №352120 від 28.05.2015 року, видана Львівським відділенням ПАТ "Український професійний банк" на ім'я ОСОБА_1 про зарахування коштів на вклад згідно договору №352120 від 28.05.2015 року.

З метою з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами суд вживав заходи, визначені частинами четвертою, п'ятою статті 11 КАС України, зокрема, зобов'язав відповідача надати належні докази на підтвердження того, чи включений позивач до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у разі не включення позивача до переліку вкладників - пояснення із підтверджуючими документами щодо причин такого не включення, а також відомості із підтверджуючими документами чи визнаний нікчемним правочин, а саме договір банківського вкладу.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно із частинами четвертою-шостою статті 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Представник відповідача не надав суду жодних відомостей та належних доказів стосовно визнання правочину нікчемним, не надав матеріалів перевірки вкладів фізичних осіб на предмет нікчемності, що позбавило суд об'єктивної можливості виконати вимоги частини третьої статті 2 КАС України, тобто, перевірити, правомірність дій (бездіяльності) відповідачів та дотримання ними вимог чинного законодавства України.

При цьому, за приписами частин другої, четвертої статті 71 КАС України саме на відповідачу лежить обов'язок доказування правомірність оскаржуваних дій (бездіяльності) та надання суду всіх наявних документів та матеріалів, які можуть бути використані як доказ у справі. Проте відповідачами у даній справі такий обов'язок виконаний не був.

Таким чином віднесення відповідачем укладеного позивачем договору банківського рахунку та операції по перерахування коштів до нікчемних відповідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є незаконним, оскільки для цього відсутні будь-які передбачені законом підстави.

Оскільки відповідачем доказів не подано, то на підставі частини шостої статті 71 КАС України суд вирішує справу на основі наявних доказів.

До вказаного висновку суд прийшов виходячи із наступних правових норм.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені та регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), тут і надалі в редакції Закону, чинної на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (частини перша-друга статті 4 Закону № 4452-VI).

Згідно із статтею 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно із статтею 38 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

При цьому, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За змістом частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

- банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

- банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

- банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

- банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

В запереченнях проти адміністративного позову відповідач посилається на те, що укладення позивачем договору банківського вкладу підпадає під ознаки дій, вчинених з метою надання переваг іншому кредитору на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами інших осіб, та вказує, що проведенням операцій по депозитному рахунку було здійснено для досягнення протиправної мети - незаконного заволодіння державними коштами, гарантованими Фондом, тобто договір банківського вкладу є нікчемним

Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених обставинах, які за визначенням у законі тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, визнання нікчемною угоди. У даному випадку позивач стверджує протилежне, а саме про дійсність правочину внаслідок внесення на рахунок банку коштів як вкладу, та надає підтверджуючі документи (квитанцію), а тому висновок про нікчемність правочину не є таким, що відповідає закону.

Щодо обґрунтування відповідача про те, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок "розбивки" великого вкладу іншого клієнта - юридичної особи, з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави, то суд зазначає, що нормами чинного законодавства не заборонено внесення коштів на депозитний рахунок особи, третьою особою.

Так, статтею 1062 Цивільного кодексу України встановлено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок банку позивачем підтверджується належним чином оформленим документом банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти були внесені відповідно до умов та у спосіб, визначені договором банківського вкладу.

Відповідачем доводів щодо протиправності дій із вкладами позивача та первісного власника коштів в межах цивільно-правового поля не наведено.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Надаючи оцінку посиланням відповідача на нікчемність правочину, суд зазначає, що Цивільний кодекс України розділяє недійсні правочини на оспорюванні, ті що підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, та неоспорювані - нікчемні, ті, що не потребують їх визнання недійсними у судовому порядку.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі посилання відповідачем на нікчемність угоди у зв'язку із порушенням публічного порядку, такі обставини мають бути доведеними. Враховуючи наведені положення Цивільного кодексу України та Закону № 4452-VI, суд приходить до висновку, що Уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

У спірному випадку, відповідачем не наведено обставин, що свідчили б про порушення публічного порядку в розумінні статті 228 Цивільного кодексу України, зокрема, відповідач не зазначає підстав протиправності укладення договору, окрім наміру іншої особи ТКТВП "Тернопільархпроект" отримати додаткові кошти за рахунок Фонду, не надає будь-яких доказів на підтвердження таких обставин та на доведення умислу осіб.

Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 06.10.2015 року К/800/20945/15, від 15.10.2015 року К/800/18453/15, К/800/18507, від 22.10.2015 року К/800/30250/15, К/800/33662/15.

В звязку з тим, що договори банківського рахунку та операції по перерахуванню коштів на рахунки не можуть бути віднесені до нікчемних, то підстави для тимчасового обмеження на здійснення операцій щодо виплати коштів вкладникам в межах граничної суми відшкодування Фондом відсутні.

За наведених обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Український професійний банк" Паніної Л.О. надати додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування внесених ним коштів за вкладом.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Український професійний банк" Паніну Л.О. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (ід.код НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "УПФ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу "Сім днів" №352120 від 28.05.2015 р..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.