Справа № 2а/1770/1523/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Київ К/9991/61490/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Ланченко Л.В., Лосєва А.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року

у справі № 2а/1770/1523/2011

за позовом Акціонерного товариства «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.»

до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Акціонерне товариство «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби (далі - відповідач) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № 000702344/2/23-318 від 27 грудня 2010 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року позов був задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від 27 грудня 2010 року № 000702344/2/23-318. Присуджено на користь АТ «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У запереченні на касаційну скаргу АТ «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.», посилаючись на те, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у м. Рівне провела позапланову виїзну перевірку Представництва «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів за липень 2010 року, що декларувалось в період: листопад 2009 року, лютий, квітень 2010 року, та правомірності формування від'ємного значення рядка 26, за результатами якої був складений акт № 1403/1093/23-300/26603641 від 17 вересня 2010 року.

За висновками акту перевірки позивачем були порушені вимоги підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 4.3 статті 4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30 травня 1997 року №166, в результаті чого завищено бюджетне відшкодування по декларації з податку на додану вартість за липень 2010 року на суму 172869,00 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту згідно поданої податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2010 року на 934242,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що перевіркою достовірності нарахування суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за липень 2010 року, податковим органом було встановлено, що: залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 24 декларації звітного податкового періоду), становить: за даними платника - 425668,00грн., за даними перевірки - 252799,00грн., відхилення - 172860,00грн.; частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг) у попередніх податкових періодах та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх податкових періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування, становить: за даними платника - 425668,00грн., за даними перевірки - 252799,00грн., відхилення - 172869,00грн.; сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню, становить: за даними платника - 425668,00 грн., за даними перевірки - 252799,00 грн., відхилення - 172869,00 грн. При цьому, відхилення в сумі 172869,00грн. виникло внаслідок завищення позивачем в декларації з податку на додану вартість за листопад 2009 року від'ємного значення на суму 321690,00грн., з якої сума, що приймає участь в бюджетному відшкодуванні липня 2010 року, становить 12208,00грн. (що підтверджується додатками 2, 3 до податкової декларації за липень 2010 року, та внаслідок невизнання декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 року податковою звітністю, у зв'язку з чим відображене в ній від'ємне значення в розмірі 160661,00 грн. не може приймати участь в бюджетному відшкодуванні липня 2010 року.

27 грудня 2010 року ДПІ у м. Рівне на підставі вказаного акту перевірки та з урахуванням процедури адміністративного оскарження прийняла податкове повідомлення-рішення № 000702344/2/23-318, яким згідно з підпунктами «б», «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» зменшила Представництву «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за липень 2010 року на 172869,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач правомірно сформував суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню у липні 2010 року, оскільки обставинам, які слугували підставою для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2010 року, були предметом розгляду у адміністративних справах № 2а/1770/1212/2011, № 2а-5073/10/1770, № 2а/1770/1212/2011, за результатом розгляду яких суди дійшли висновку про відсутність у діях позивача порушень вимог діючого законодавства при формуванні від'ємного значення з податку на додану вартість у листопаді 2009 року, а також про неправомірність дій податкового органу щодо невизнання податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 року податковою звітністю.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, обставини щодо невизнання податкової декларації за квітень 2010 року як податку звітність були встановлені, зокрема, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2011 року у справі № 2а/1770/1212/2011 за позовом АТ «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» до ДПІ у м. Рівне про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, якою встановлено, що податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2010 року було заповнена позивачем у повній відповідності до вимог Закону України «Про податок на додану вартість», Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166 та Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а невизнання такої декларації податковою звітністю є безпідставним (арк. справи 91-93).

Вказані обставини також знайшли своє підтвердження і у постанові Рівненського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року у справі №2а/1770/3013/2011 за позовом АТ «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» до ДПІ у м. Рівне про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року, якими також було встановлено безпідставність доводів податкового органу щодо невизнання поданої позивачем декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 року податковою звітністю (арк. справи 133-138).

Правомірність висновків ДПІ у м. Рівне, викладених в акті перевірки від 18 травня 2010 року № 649/521/23-300/26603641 щодо правомірності формування товариством від'ємного значення у декларації з податку на додану вартість за листопад 2009 року в сумі 321690,00 грн., з якого сума 12208,00 грн. приймає участь у бюджетному відшкодуванні липня 2010 року, перевірялися під час розгляду адміністративної справи № 2а-5073/10/1770 за позовом АТ «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» до ДПІ у м. Рівне про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками перевірки, результати якої оформлені актом від 18 травня 2010 року № 649/521/23-300/26603641.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2011 року у справі №2а-5073/10/1770 за позовом АТ «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» до ДПІ у м. Рівне про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2011 року, позов було задоволено і визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 21 жовтня 2010 року № 000262344/3/23-318, № 000272344/3/23-318. Зокрема, в мотивувальній частині вказаних судових рішень було вказано про неправомірність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 18 травня 2010 року № 649/521/23-300/26603641, щодо завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 1134909,00грн., у тому числі: за серпень 2009 року в сумі 374573,00 грн., за жовтень 2009 року в сумі 305845,00 грн., за листопад 2009 року в сумі 321690,00 грн., за січень 2010 року в сумі 5375,00 грн., за лютий 2010 року в сумі 127426,00 грн. у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту у відповідних періодах податку на додану вартість, сплаченого митним органам при тимчасовому ввезенні, без факту придбання, основних засобів та матеріалів, отриманих представництвом від АТ «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» відповідно до контракту №7/4 від 08 лютого 2008 року для ремонту автодороги Київ-Чоп. (арк. справи 128-132).

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2011 року у справі № 2а/1770/1212/2011, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року у справі №2а/1770/3013/2011 та постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2011 року у справі №2а-5073/10/1770, які набрали законної сили, було встановлено правомірність формування позивачем від'ємного значення по декларації з податку на додану вартість за листопад 2009 року та безпідставність невизнання податковою звітністю декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 року, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про відсутність факту завищення позивачем суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2010 року та, як наслідок, про неправомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби підлягає залишенню без задоволення, а постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ Л.В. Ланченко

_____________________ А.М. Лосєв