Справа № 473/4337/15-а
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4337/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" листопада 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 15 жовтня 2015 року головний інспектор Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області Заграєнко Н.В. склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу позивач в порушення абз. 3 п. 14 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року, №553 не виконав вимоги припису Управління від 27 березня 2015 року №85 щодо необхідності оформлення в строк до 25 вересня 2015 року документів, що надають йому право на виконання будівельних робіт, а саме проведення капітального ремонту квартири АДРЕСА_1.

На підставі протоколу 26 жовтня 2015 року було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Позивач вважав, що постанова винесена безпідставно, оскільки в його діянні (бездіяльності) відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Зокрема відсутня вина у формі умислу, оскільки він зробив усе для виконання вимог припису, проте не зміг виконати вимоги в зв'язку з наявністю перешкод, що від нього не залежали (неможливістю оформлення земельної ділянки, необхідної для отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт). В зв'язку з цим ОСОБА_1 просив про скасування оскаржуваної постанови з закриттям провадження по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. При цьому пояснив, що він дійсно самочинно провів ряд будівельно-ремонтних робіт в належній йому квартирі АДРЕСА_1, а саме замінив внутрішні дерев'яні перегородки квартири на цегляні, демонтував віконні та дверні блоки, підлогу, частину покрівлі та перекриття будинку, крім цього збільшив площу квартири за рахунок добудови (перенесення зовнішньої стіни), що з незрозумілих причин не було відображено в актах, приписах, інших складених Управлінням документах. Позивач добросовісно намагався виконати вимоги припису від 27 березня 2015 року, проте не мав об'єктивної можливості для цього з незалежних від нього причин, оскільки для отримання дозвільних документів на будівельні роботи необхідно було оформити земельну ділянку під будівлею, яку неможливо було оформити в зв'язку з відсутністю плану зонування м. Вознесенська та без створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також відсутністю згоди власника сусідньої квартири №10 - ОСОБА_3 з якою в позивача виник спір з приводу самочинних забудов, що на час розгляду справи вирішується в суді. В зв'язку з цим ОСОБА_1 просив про скасування оскаржуваної постанови з закриттям провадження по справі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте направив на адресу суду письмову заяву розгляд справи без його участі та письмове заперечення проти позову, вважаючи оскаржувану постанову такою, що винесена підставно та у повній відповідності з вимогами матеріального та процесуального закону, а тому не вбачав підстав для її скасування.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі представника відповідача за умови надання останнім письмового заперечення та доказів, оскільки згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2015 року головний інспектор Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області Заграєнко Н.В. склала відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу позивач в порушення абз. 3 п. 14 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року, №553 не виконав вимоги припису Управління від 27 березня 2015 року №85 щодо необхідності оформлення в строк до 25 вересня 2015 року документів, що надають йому право на виконання будівельних робіт, а саме проведення капітального ремонту квартири АДРЕСА_1.

На підставі протоколу 26 жовтня 2015 року було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особа вважається такою, що вчинила адміністративне правопорушення, якщо в її діянні (діях або бездіяльності) містяться всі елементи, що в своїй сукупності становлять зміст (склад) адміністративного правопорушення.

Аналізуючи доводи та заперечення сторін, а також надані ними докази, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться три з чотирьох елементів, що складають зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, а саме:

-об'єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері містобудування;

-об'єктивна сторона правопорушення - діяння (бездіяльність) у вигляді невиконання законних вимог (припису) посадової особи державного архітектурно-будівельного контролю;

-суб'єкт правопорушення - особа, яка не виконала законі вимоги (припис) посадової особи державного архітектурно-будівельного контролю, в даному випадку власник квартири, які провів у ній ряд будівельно-ремонтних робіт без наявності передбачених законом дозвільних документів.

Що стосується суб'єктивної сторони правопорушення, то суд виходить з того, що бездіяльність суб'єкта вказаного правопорушення повинна бути умисною, тобто таке порушення передбачає умисну форму вини.

Проте, як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи (а.с. 20, 33-37), останній після винесення Управлінням 27 березня 2015 року припису про усунення порушень не мав об'єктивної можливості для цього з незалежних від нього причин, оскільки для отримання дозвільних документів на будівельні роботи з врахуванням характеру робіт необхідно було оформити земельну ділянку під будівлею, яку неможливо було оформити в зв'язку з відсутністю плану зонування м. Вознесенська та без створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також відсутністю згоди власника сусідньої квартири №10 - ОСОБА_3 з якою в позивача виник спір з приводу самочинних забудов, що на час розгляду справи вирішується в суді.

Також на цей час Вознесенським міськрайонним судом розглядається адміністративна справа №473/1552/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови від 08 квітня 2015 року про притягнення позивача до відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП (на підставі якої був складений припис про усунення порушення від 27 березня 2015 року №85), рішення по справі не прийняте.

Таким чином суд вважає, що ухвалення оскаржуваної постанови від 26 жовтня 2015 року було передчасним та не вбачає в діяннях позивача вини у формі умислу, тобто відсутня суб'єктивна сторона правопорушення.

На вказані обставини відповідач не звернув увагу (не перевірив належним чином) під час винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

За результатами розгляду справи орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи (ч.1 ст. 284 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

При цьому частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження на прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зокрема за змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За встановлених обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП - закриттю в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови - задовольнити повністю.

Постанову №259 від 26 жовтня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.В. Вуїв