Справа № 813/769/15
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Справа № 876/8495/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Левант-Інвест-Сервіс» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року у справі за позовом Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Приватного підприємства «Левант-Інвест-Сервіс» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Стрийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Позивач, Стрийська ОДПІ) звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Левант-Інвест-Сервіс» (далі - Відповідач, ПП «Левант-Інвест-Сервіс»), яким просить стягнути з банківських рахунків Відповідача податковий борг в сумі 1540203,52 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року позов задоволено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило ПП «Левант-Інвест-Сервіс», подавши на неї апеляційну скаргу. Відповідач не погоджуються з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню із залишенням позовної заяви без розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що Позивачем пропущено строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску немає.

У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство «Левант-інвест-сервіс» зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності Виконавчим комітетом Стрийської міської ради 01.02.2006 з присвоєнням коду .

Податковий борг приватного підприємства «Левант-інвест-сервіс» станом на 10.07.2014 становить 1540203,52 грн. і залишається непогашеним, що підтверджується розрахунком позивача.

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, оскільки 27.10.2010 року господарським судом було порушено провадження про банкрутство Відповідача, у зв'язку з чим податковий орган не звертався до суду із позовом про стягнення наявного податкового боргу. 12.01.2012 року провадження у справі про банкрутство було припинено. Про наявність рішення про припинення провадження у справі про банкрутство Відповідача Позивачу стало відомо лише після надходження 07.08.2013 року з відповідної ухвали суду.

Оскільки Позивач звернувся до суду 16.02.2015 року, ним строк звернення до суду не пропущено.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків і зборів.

Відповідно до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати або сплатити суму податку та збору в порядку в строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обв'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Всупереч зазначеного, вказана сума грошового зобов'язання платником податків не сплачена.

Відповідно до вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

У п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підтвердження права на звернення до суду з даною позовною заявою Позивач надав копії корінців податкових вимог № 1/54/81 від 09.02.2009 та №2/164/215.

Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 41.1 та п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню.

Тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Левант-Інвест-Сервіс» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року у справі № 813/769/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копрій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська