Справа № 2а-5188/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Ореховська К.Е.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"21" травня 2012 р. Справа № 2а-5188/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "03" серпня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03.08.2011р. року позов задоволено.

Визнано протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії позивачу відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду чорнобильцю ІІІ групи, з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, з урахуванням проведених раніше виплат, за період з 22.05.2008р.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалід 3-ї групи (а.сп.7,11).

Позивач отримує основну та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Матеріали справи свідчать, що у 2010,2011 роках виплата пенсій позивачу проводилася відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008р. №530 та постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року у значно менших розмірах, які не відповідають розмірам, визначеним ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, Законом України „Про державний бюджет на 2010 рік, Законом України „Про державний бюджет на 2011 рік, на час постановлення судового рішення, норми цих статей не зупинено і не змінено. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у 2010, 2011 роках відповідач був зобовязаний перерахувати пенсію позивачу, виходячи із розмірів, визначених ст.ст.50,54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не керуватися постановами Кабінету Міністрів України, які є підзаконним нормативними актами.

Вихідним критерієм обрахунку державної і додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при розрахунку основної та додаткової пенсії, передбачених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

За наведених умов, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, приймаючи рішення про задоволення позову, суд залишив поза увагою положення ч.2 ст.99 та ст.100 КАС України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Про порушення своїх прав позивач достовірно усвідомлювала в момент отримання державної та додаткової пенсій, однак з позовом звернулась лише 02.06.2011 року, подавши його більш ніж через шість місяців з моменту порушення, на її думку, прав, свобод та законних інтересів, а тому строк звернення до суду з позовними вимогами за період з 22.05.2008 р. по 02.12.2010р. включно позивачем пропущено без поважних причин, і будь-яких законних та обґрунтованих підстав для його поновлення у суду першої інстанції не було.

А тому, вимоги позивача підлягають задоволенню лише в межах шестимісячного строку, визначеного ч.2 ст.99 КАС України, які передували пред'явленню нею даного позову.

Так, згідно постанови суд першої інстанції зобовязав відповідача провести перерахунок та виплату зазначених коштів позивачу за період з 22.05.2008р.

Однак, із позову видно те, що позивач з ним звернулась до суду 02.06.2011 року, в звязку з чим, виходячи із вимог ч.2 ст.99 КАС України, вона має право на перерахунок підвищення до пенсії не з 22.05.2008р., а з 02.12.2010р.

А її позовні вимоги за період з 22.05.2008р. по 01.12.2010р. включно слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

Тому постанова суду підлягає скасуванню з одночасною зміною дати, з якої підлягають задоволенню позовні вимоги позивача, та з одночасним залишенням без розгляду решти її позовних вимог.

Керуючись ст.ст.99,100,198,202,203,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 03.08.2011р. скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 за період з 22.05.2008р. по 01.12.2010р. включно, та її позовні вимоги за вказаний період - залишити без розгляду.

Постанову суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 за період 02.12.2010р. залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул. Київська, 26/73,м. Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області вул. Відінська, 41,м. Рівне,33018