Справа № 804/13385/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до комунального закладу "Дитячий психоневрологічний санаторій №4 для дітей з тяжкими розладами мови та ураженнями центральної нервової системи" Дніпропетровської обласної ради про стягнення заборгованості, -
За даними розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття з дня реєстрації 16.11.1995 р. залишок заборгованості на кінець звітного періоду за відповідачем становить 124,75 грн.
Станом на 20.08.2015 р. заборгованість не погашена.
Ухвалою суду від 04 вересня 2015 року відкрито скорочене провадження у справі.
17 вересня 2015 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких зазначено, що сума заборгованості у розмірі 124,75 грн. була перерахована на рахунки визначені у претензії.
Ухвалою суду від 25 вересня 2015 р. справу призначено до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 16 жовтня 2015 року.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.
В судове засідання прибув представник відповідача.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Лівобережний районний центр зайнятості м. Дніпропетровська - позивач є правонаступником Індустріального районного центру зайнятості м. Дніпропетровська, Амур-Нижньодніпровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська, Самарського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська та діє на підставі Положення про Лівобережний районний центр зайнятості м. Дніпропетровська.
За даними розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття з дня реєстрації 16.11.1995 р. залишок заборгованості на кінець звітного періоду за відповідачем становив 124,75 грн.
Однак 30.06.2015 р. відповідач перерахував суму 124,75 грн. на рахунки зазначені у претензії.
02 липня 2015 р. до Лівобережного районного центра зайнятості м. Дніпропетровськ відповідачем було відправлено повідомлення про сплату боргу з копією платіжного документу.
Розмір страхових внесків на випадок безробіття встановлено Законом України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» від 11.01.2001 р. № 2213-ІІІ.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-III, 02.03.2000, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Відповідно до ст. 2 Закону № 1533-III страхування на випадок безробіття здійснюється за принципами:
надання державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав;
обов'язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками;
цільового використання коштів страхування на випадок безробіття;
солідарності та субсидування;
обов'язковості фінансування Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття витрат, пов'язаних з наданням матеріального забезпечення у випадку безробіття та соціальних послуг в обсягах, передбачених цим Законом;
паритетності в управлінні страхуванням на випадок безробіття держави, представників застрахованих осіб та роботодавців;
диференціації розмірів виплати допомоги по безробіттю залежно від страхового стажу та тривалості безробіття;
законодавчого визначення умов і порядку здійснення страхування на випадок безробіття.
Згідно ст. 8 Закону №1533 Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.
Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.
Згідно п. п. 2 п. 2 ст. 35 Закону №1533 роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.
Підпунктом 7.1 пункту 7 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 339 від 18.12.2000 р. (зі змінами), у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на період повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків та сум фінансових санкцій, нарахованих та /або не сплачених у період до 01 січня 2001 року, територіальні органи Державної служби зайнятості мають право перевіряти правильність нарахування, своєчасність і повноту перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
У звязку з тим, що відповідач сплатив суму заборгованості, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 16 жовтня 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1