Справа № 2а/1770/1142/2012
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук С.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" серпня 2012 р. Справа № 2а/1770/1142/2012

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Кошиль О.Ю.

за участю представників позивача , з участю представника відповідачів

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" квітня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної митної служби України, Рівненськаої митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом та просив визнати протиправними і скасувати наказ про припинення перебування на державній службі від 06.03.2012 року за №481-К та наказ №102-к від 07.03.2012 року, поновити на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування вимог зазначив, що у відповідача були відсутні підстави для їх винесення, оскільки Присяга державного службовця ним не порушувалась, митне оформлення товарів він особисто не здійснював, у відповідності до чинного законодавства виконував свої посадові обов'язки. Окрім того, позивач вважає, що у випадку виявлення відповідачем порушення ним посадових обов'язків, відповідач повинен був застосувати один із видів дисциплінарного стягнення у відповідності до Дисциплінарного статуту, а не застосовувати Закон України "Про державну службу", застосування якого відповідачем не обґрунтоване.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 травня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про повне задоволення позовних вимог. Зокрема, апелянт посилається на те, що відповідачем безпідставно проведено його звільнення за нормами Закону України "Про державну службу", оскільки види та порядок застосування дисциплінарних стягнень врегульовано спеціальним Законом.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач призначений на посаду начальника митного поста «Дубровиця» Рівненської митниці з 29.07.2011 року відповідно до наказу №1614-к від 28.07.2011 року.

Наказом Державної митної служби від 06.03.2012 року №481-к позивача звільнено із займаної посади з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу», тобто за порушення Присяги в частині несумлінного виконання своїх посадових обов'язків, а 07.03.2012 року Рівненською митницею винесено наказ №102-к "Про проведення розрахунків із працівниками митниці", в тому числі з позивачем.

Зі змісту Наказу Державної митної служби України № 481-к від 06.03.2012р. вбачається, що підставою для прийняття зазначеного наказу було подання Рівненської митниці про припинення перебування позивача на державній службі в митних органах. Підставою ж для винесення даного подання, стали обставини викладені у службовій записці від 05.03.2012 року, яка складена на виконання плану-завдання № 003/2012 від 03.03.2012 року щодо контрольного заходу дотримання особовим складом митного поста «Городище» вимог митного законодавства протягом грудня 2011 - лютого 2012 року.

За висновками перевірки, які стали підставою для внесення подання встановлено, що у період з 02.12.2011 року по 13.02. 2012 року, посадовими особами митного поста «Городище» порушено:

- норми ст.ст.40,41,249,250 Митного кодексу України в частині повноти та обсягу здійснення митного контролю необхідних для забезпечення дотримання порядку переміщення громадянами товарів через митний кордон України, внаслідок чого не здійснено належного контролю за рівнем митної вартості товарів, що вивозилися за межі митної території України та не вжито заходів щодо реального контролю вартості товарів придбаних громадянами нерезидентами на суму ввезеної ними іноземної валюти;

- пункти 3.1.13-3.1.13.1.1. керівництва користувача до програми «Інспектор-2006»(ДМІТС 145-14 95-1), що ускладнило виявлення переміщення даного товару при моніторингу товарів, що пропущені через митний кордон в даному пункті пропуску та вплинуло на формування об'єктивної статистичної інформації до Держмитслужби України;

- розділу 6 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний митний кордон для автомобільного сполучення, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби Державної митної служби від 11.06.2008 року №505/642;

- розділу 4 Інструкції із здійснення митного контролю та митного оформлення в пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затвердженої наказом Держмитслужби від 14.12.2010 року №1473;

- наказу Рівненської митниці від 13.08.2010 року №433 «Щодо спільного контролю за переміщенням вантажів митними органами України та Білорусії при проведенні взаємо звірок результатів митного оформлення з посадовими особами відділу митного оформлення «Верхній Теребежов» митного поста «Пінськ» Брестської митниці;

- вимог Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Білорусь про співробітництво і взаємну допомогу у митних справах від 22.09.2000 року.

Зазначені дії, на думку відповідачів, призвели до незаконного переміщення у відповідній кількості товарів груп 1-24 згідно УКТ ЗЕД фізичними особами через митний кордон України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем допущено зазначені порушення та відповідач, при винесенні оспорюваного наказу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та Законами України, а також що відповідач правомірно керувався Законом України «Про державну службу», який регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу та визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Колегія апеляційного адміністративного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Позивач будучи посадовою особою митної служби, одночасно мав статус державного службовця, однак, суд першої інстанції помилково вважав за можливе застосувати щодо позивача лише положення Закону України «Про державну службу», оскільки в даному випадку приоритетне значення слід віддати Митному кодексу України та Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України».

Відповідно до положень статті 408 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним - Законом України «Про державну службу».

В преамбулі Дисциплінарного статуту митної служби України зазначено, що цей Статут визначає суть службової дисципліни, права та обов'язки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу».

Виходячи з приписів зазначених правових норм, положення Закону України «Про державну службу» можуть застосовуватись щодо посадових осіб митної служби лише у тій частині, що не урегульовано спеціальним митним законодавством, у тому числі й нормами Дисциплінарного статуту митної служби України. Також, регулювання правового становища державних службовців при застосуванні положень Дисциплінарного статуту митної служби України, вимоги Закону України «Про державну службу» враховуються, але здійснюється таке регулювання за нормами спеціальних законів, зокрема, Дисциплінарного статуту митної служби України.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту митної служби України встановлено, що порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема, невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Відповідно до положень пункту 1 статті 22 Статуту до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, зокрема, належать порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників. Тобто, зазначені у наказі про звільнення позивача з посади та припинення перебування на державній службі порушення, які кваліфіковані у наказі та судом першої інстанції як неналежне виконання позивачем своїх посадових обов'язків, прямо підпадають під порушення службової дисципліни, визначені у пункті 1 статті 22 Дисциплінарного статуту митної служби України, за вчинення яких можуть бути застосовані види дисциплінарних стягнень, визначених статтею 23 цього Статуту, у тому числі і звільнення з митного органу.

Припинення державної служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги) є крайнім заходом відповідальності державного службовця, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, а тому, якщо підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби службової дисципліни, неможливість застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення з митного органу, повинно бути мотивовано.

Обов'язковість такого мотивування обумовлена тим, що застосування заходів дисциплінарного впливу до посадових осіб митної служби України чітко урегульовано розділом 4 Дисциплінарного статуту митної служби України, який визначає види дисциплінарних стягнень та порядок їх застосування, що має наслідком забезпечення належного захисту законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Так, статтею 26 розділу 4 зазначеного Статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення не застосовується, зокрема, у разі відсутності посадової особи митної служби на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Проте, як убачається з матеріалів справи, звільнення позивача проведено у період його тимчасової непрацездатності.

За правилами статті 31 Статуту застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обов'язкове службове розслідування. Однак, з матеріалів справи убачається, що таке службове розслідування було проведено після звільнення позивача 30.03.2012 року.

Таким чином, застосувавши при звільненні положення пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги) за вчинення дій, які кваліфіковані як неналежне виконання позивачем своїх посадових обов'язків, що є порушенням службової дисципліни відповідно до визначення статті 21 Дисциплінарного статуту митної служби України, відповідач позбавив позивача права на належний захист своїх законних прав та інтересів відповідно до положень розділу 4 Дисциплінарного статуту митної служби України.

При цьому, в наказі про припинення державної служби, в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді, відповідачем не мотивовано неможливість застосування щодо позивача положень Дисциплінарного статуту митної служби України.

Посилання представника відповідача на те, що положення спеціальних Законів не може бути застосовано, оскільки позивачем порушено як закони та нормативно-правові акти України так і міжнародні угоди, є безпідставні.

Також, суд не приймає до уваги і те, що порушено кримінальну справу стосовно службових осіб митного поста "Городище" за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, оскільки відповідачем порушено процедуру проведення звільнення позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність застосування при звільненні позивача з роботи положень пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги) при наявності належних підстав для застосування норм спеціального закону - Дисциплінарного статуту митної служби України, норми якого передбачають такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення.

З огляду на викладене ОСОБА_3 звільнений з посади у зв'язку з припиненням перебування на державній службі не як посадова особа митної служби, а як державний службовець, відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає особливі види дисциплінарної відповідальності державних службовців (стаття 14 Закону) та особливі підстави припинення державної служби (стаття 30 Закону). Проте, зазначеним Законом не встановлено порядку застосування дисциплінарних стягнень, передбачених статтею 14 Закону та порядку припинення державної служби з підстав, визначених статтею 30 Закону. Натомість, такий порядок, передбачено спеціальними законами.

На вказані обставини, суд першої інстанції уваги не звернув, не надав оцінки зазначеним фактам, що призвело до прийняття постанови з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Державної митної служби України №481-к від 06 березня 2012 року «Про припинення перебування на державній службі» в частині припинення перебування на державній службі позивача та наказ Рівненської митниці Державної митної служби України №102-к від 07 березня 2012 року «Про проведення розрахунку із працівниками митниці, що стосується позивача.

Оскільки судова колегія прийшла до висновку про поновлення позивача на посаді начальника митного поста «Дубровиця» Рівненської митниці з 07 березня 2012 року, тому суд стягує на його користь 21 035 грн. 70 коп., без врахування податків та обов'язкових платежів, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 07.03.2012 року по 06.08.2012 року, із розрахунку ( 105 х 200,34, де 105- робочі дні вимушеного прогулу; 200,34 грн. - середньоденна заробітна плата згідно довідки відповідача).

Керуючись ст.ст. 195,198,202,205,207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" квітня 2012 року скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України №481-к від 06 березня 2012 року "Про припинення перебування на державній службі " та наказ Рівненської митниці Державної митної служби України №102-к від 07 березня 2012 року "Про проведення розрахунку із працівниками митниці" в частинах, що стосуються ОСОБА_3.

Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника митного поста "Дубровиця" Рівненської митниці з 07 березня 2012 року.

Стягнути з Рівненської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_3 21 035 грн. 70 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків та інших обов'язкових платежів.

Постанову суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 6 010 грн. 20 коп., у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_4 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с. Бережки,Дубровицький район, Рівненська область,34160

3- відповідачу ОСОБА_5 митна служба України вул. Дегтярівська, 11-Г,м.Київ,04119 Рівненська митниця Державної митної служби України вул.Соборна, 104,м.Рівне,33028