Справа № 802/2850/15-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 р. м. Вінниця

Справа № 802/2850/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика В.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

позивача: не з"явився,

представника відповідача 1: ОСОБА_2,

представника відповідача 2: ОСОБА_3,

представників третьої особи 1: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представників третьої особи 2: не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Вінницької обласної державної адміністрації (відповідач 1), Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (відповідач 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне підприємство "АТП ОСОБА_4" (третя особа 1), приватне підприємство "Колісніченко" (третя особа 2) про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6, позивач) з адміністративним позовом до Вінницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач 1), Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалами суду від 26.08.2015 року та 09.09.15 до участі в справі залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне підприємство "АТП ОСОБА_4" (далі - третя особа 1) та приватне підприємство "Колісніченко" (далі - третя особа 2) ( а.с. 1, 90 ).

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що, на думку позивача, за результатами проведеного конкурсним комітетом Вінницької обласної державної адміністрації конкурсу на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі від 24.04.2015, переможцем конкурсу по обєкту №69: Хмільник АС - Вінниця АС-2, Хмільник АС - Сулківка ч/з ОСОБА_7, рейси № 31-36, відповідачами протиправно визначено ПП "АТП ОСОБА_4", оскільки останній надав конкурсному комітету недостовірну інформацію. Зокрема, позивач вказує, що в анкеті до заяви ПП «АТП «Кривешко» на участь у конкурсі значаться в тому числі транспортні засоби: Богдан А 092.12 - 8 шт., 206 місць для сидіння та Богдан А 093.12 - 8 шт., 237 місць для сидіння, як такі, що за параметрами комфортності відносяться до категорії М3, класу В, III, що на думку позивача не відповідає дійсності.

Крім того, як ще на одну обставину, що свідчить про подання ПП «АТП «Кривешко» недостовірної інформації, позивач посилається на те, що на день подання документів ПП "АТП ОСОБА_4" виконувало понад 17 міжміських маршрутів, в яких задіяні автобуси, що вказані в анкеті до заяви про участь у конкурсі, в той же час останнім не внесено в подану до конкурсної комісії анкету інформацію про кількість автобусів із урахуванням виконуваних міжміських маршрутів 17 транспортними засобами ( а.с. 5, 8 ).

Враховуючи наведене, позивач вважає, що прийняте за результатами проведеного конкурсу рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування від 24.07.2015, оформлене протоколом №6, по об'єкту конкурсу №69: Хмільник АС - Вінниця АС-2, Хмільник АС Сулківка ч/з ОСОБА_7, рейси 31-36, є протиправним та підлягає скасуванню; а визнання переможцем конкурсу по зазначеному обєкту ПП «АТП «Кривешко» слід вважати недійсним ( а.с. 8-9 ).

Позивач в судове засідання 04.11.2015 року не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений ( а.с. 80, 81 ). Разом з тим, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та пояснення надані в судовому засіданні, просила адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 1 позовні вимоги не визнала, надавши суду письмові заперечення (а.с. 149-152), в яких вказала, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 03.12.2008 №1081, та приписів Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки при прийнятті рішення на засіданні конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування 24 липня 2015 року, оформленого протоколом № 6 від 24 липня 2015 року, щодо визнання переможцем конкурсу ПП "АТП ОСОБА_4", конкурсний комітет керувався виключно матеріалами, наданими конкурсантами, зокрема сертифікатами відповідності автобусів та свідоцтвами відповідності автобуса параметрам комфортності, наданими ПП «АТП «Кривешко». Враховуючи викладене, представник відповідача 1 просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечував проти позову, вважаючи його безпідставним, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники третьої особи 1 в судовому засіданні також заперечували проти заявленого позову, вказавши, що відомості, зазначені ПП «АТП «Кривешко» в анкеті до заяви на участь у конкурсі, зокрема щодо класу та пасажиромісткості автобусів, відповідають дійсності та підтверджені належними документами.

Представники третьої особи 2 в судове засідання призначене на 04.11.2015 не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином ( том 2 а.с. 85 ). Разом з тим, в попередніх судових засіданнях зазначили, що підтримують заявлені позивачем позовні вимоги та вважають необ'єктивними результати проведеного конкурсу, результати якого оформлено протоколом №6 від 24.07.2015.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, представників третіх осіб 1 та 2, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, якими особи, що беруть участь у справі, обґрунтовують свої доводи та заперечення, надавши оцінку доказам, що містяться у справі, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт", Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року № 1081, зі змінами та доповненнями, чинним на момент проведення конкурсу.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон) визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначено Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року №1081 (далі Порядок), який є обовязковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Пунктом 2 Порядку визначено, що організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс; конкурсний комітет - постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу.

Відповідно до п. 4 Порядку організатором на автобусному маршруті загального користування є, зокрема, обласні держадміністрації - на міжміському і приміському маршрутах, які не виходять за межі території області (внутрішньообласний маршрут).

Судом встановлено, що розпорядженням голови Вінницької обласної державної адміністрації від 02 лютого 2011 року № 43 Про перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування (із змінами), відповідно до зазначених вище правових норм, а також положень постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176 Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту (зі змінами та доповненнями), виконання функцій організатора покладено на Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент).

Відповідно до вимог Порядку організатором визначається обєкт конкурсу.

З урахуванням викладеного Департаментом було оголошено конкурс на право здійснення перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування на обєкт конкурсу № 69 Хмільник АС - Вінниця АС-2, Хмільник АС - Сулківка ч/з ОСОБА_7, рейси 31-36, про що було опубліковано оголошення в газеті Події, факти, новини Вінниччини від 24 червня 2015 року № 25, в якому зазначено, що конкурс проводиться відповідно до статті 43 Закону України Про автомобільний транспорт та Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року №1081 ( а.с. 29 ).

24 липня 2015 року для участі у конкурсі по обєкту конкурсу № 69 подали документи автомобільні перевізники ФОП ОСОБА_6, ПП АТП ОСОБА_4 та ПП Колісніченко.

Пунктом 8 Порядку визначено, що рішення про переможця конкурсу приймається конкурсним комітетом.

Відповідно до п. 42 Порядку, у разі участі в конкурсі двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет визначає кращого з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів відповідно до цього Порядку та Закону України "Про автомобільний транспорт". Сумарна кількість балів, одержаних кожним перевізником-претендентом згідно з додатком 4, є підставою для визначення переможця конкурсу.

Згідно з протоколом №6 від 24.07.2015 засідання конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування від 24.07.2015, шляхом голосуванням за результатом нарахування та підрахунку балів переможцем конкурсу по об'єкту №69 визнано перевізника ПП АТП ОСОБА_4 (том 1 а.с. 154 - 162).

При цьому, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису проведення конкурсу на перевезення пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування від 24.07.2015, претенденти-перевізники, що приймали участь у конкурсі по обєкту № 69 не заперечували щодо правильності та об'єктивності нарахованих їм балів ( том 2 а.с. 76 ).

Разом з тим, прийняте на засіданні конкурсного комітету 24.07.2015 рішення (протокол №6 від 24.07.2015) по обєкту конкурсу №69 позивач вважає протиправним та просить скасувати, а визнання переможцем по зазначеному обєкту ПП «АТП «Кривешко» вважати недійсним, оскільки, на думку позивача, відомості зазначені ПП АТП ОСОБА_4 в анкеті до заяви про участь у конкурсі щодо класу та пасажиромісткості автобусів є недостовірними.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку встановленим фактичним обставинам справи суд виходив також з наступного.

Згідно з п. 12 Порядку, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який, зокрема: подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів) ( п.п.1, 4 ).

Пунктом 29 Порядку встановлено, що для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2 та пакет документів, в тому числі:

- перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою "з місцем водія/без місця водія"), VIN-коду транспортного засобу, державного номерного знака, року випуску транспортного засобу ( п.п. 3 );

- копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті ( п.п. 4 );

- копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті (п.п. 6 ) ;

- анкету відповідно до пункту 32 цього Порядку ( п.п. 9 ).

Комплектність поданих документів перевіряє в міру їх надходження організатор.

Відповідно до пункту 32 Порядку до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Пунктом 37 Порядку визначено, що організатор перевіряє достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

Згідно з абз. 2 п. 14 Порядку, для підготовки інформації про відповідність технічного стану автобусів претендента умовам перевезень та відповідність претендента вимогам нормативно-правових актів у сфері безпеки дорожнього руху організатор не менш як за дев'ять робочих днів до дати проведення конкурсу надсилає список перевізників-претендентів на відповідний конкурс до Державтоінспекції.

Як вже зазначалось вище, відповідно до вимог пункту 12 Порядку, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який, зокрема, подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію.

Згідно з протоколом №6 від 24.07.2015 року засідання конкурсного комітету судом встановлено, що, пунктом 3 Порядку денного засідання, конкурсним комітетом прийнято рішення про допущення до участі в конкурсі, зокрема, по обєкту конкурсу № 69 Хмільник АС - Вінниця АС-2, Хмільник АС - Сулківка ч/з ОСОБА_7, рейси 31-36, - перевізників ФОП ОСОБА_6, ПП АТП ОСОБА_4, ПП Колісніченко ( а.с. 154 155, 162 ).

Виходячи з вищенаведених правових норм суд зауважує, що при визначенні переможця в конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування конкурсний комітет співставляє надані всіма перевізниками - претендентами відомості, зазначені в анкеті до заяви про участь у конкурсі, та шляхом нарахування балів визначає переможця.

Як встановлено судом, позивач вважає, що рішення конкурсного комітету про визнання переможцем конкурсу по об"єкту №69 ПП АТП ОСОБА_4 є протиправним, оскільки проаналізувавши інформацію, що міститься в поданій ПП АТП ОСОБА_4 анкеті до заяви про участь у конкурсі та співставивши її з відомостями, які зазначені у сертифікаті відповідності №UA1.003.0173695-07, що був виданий Укрметртестстандарт щодо транспортних засобів: автобус міжміський малий А09212, позивачем встановлено певні розбіжності у відомостях про клас та пасажиромісткість автобусів, які заявлені претендентом до участі в конкурсі ( том 1 а.с. 23-25 ). Зокрема, як зауважив в судовому засіданні представник позивача, в додатку до вказаного вище сертифікату відповідності загальна кількість місць ( без водія ) автотранспортного засобу типу А09212 складає 35, кількість місць для сидіння ( без водія ) - 25 та кількість місць для обслуговуючого персоналу ( з водієм ) - 2, що, згідно Порядку визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режимами руху, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 12.04.2007 №285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.05.2007 за №499/13766, відповідає параметрам автотранспортного засобу категорії M3 класу ІІ. Натомість, претендент - перевізник ПП АТП ОСОБА_4 в поданій до конкурсного комітету анкеті зазначив автотранспортні засоби типу А09212 категорії M3 класу ІІІ.

Тобто, має місце спір щодо визначення достовірності поданої позивачем інформації про пасажиромісткість транспортних засобів. Отже, з метою вирішення даного спору у першу чергу слід зясувати зміст самого поняття "пасажиромісткість" та його значення у контексті спірної ситуації.

Так, відповідно до підпункту 13 пункту 2 розділу 1 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, пасажиромісткість це передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена у реєстраційних документах кількість місць для перевезення пасажирів у транспортному засобі.

Із зазначеного можна зробити висновок, що пасажиромісткість це передбачена технічною характеристикою транспортного засобу кількість місць, які призначені для перевезення виключно пасажирів (без урахування місць для обслуговуючого персоналу: водій, кондуктор), крім того така кількість місць має бути визначена у реєстраційних документах на транспортний засіб.

Судом встановлено, що ПП АТП ОСОБА_4, як перевізник - претендент, подав для участі у конкурсі на об'єкт №69: Хмільник АС - Вінниця АС-2, Хмільник АС - Сулківці ч/з ОСОБА_7, рейси 31-36 анкету, в якій зазначив інформацію щодо характеристик транспортних засобів перевізника-претендента, а саме кількість та пасажиромісткість автобусів для міжміських перевезень (категорія М3, класу В, III) (місць для сидіння) зокрема: Богдан А 092.12 - 8 шт., 206 місць для сидіння, а також Богдан А 093.12 - 8 шт., 237 місць для сидіння ( а.с. 187-188 ).

Так, наведені в анкеті відомості знайшли своє підтвердження відповідно до наданих в судовому засіданні представниками третьої особи 1 свідоцтв відповідності автобуса параметрам комфортності №700, № 496, №489, №488, №486, № 490, №67, №68, № 66, № 324, № 487, № 641, № 12, № 13, № 17 (том 2 а.с. 45-53). Зокрема, в зазначених свідоцтвах чітко визначено, що автобуси Богдан А092-12 та Богдан А093-12 відносяться до категорії М3 класу ІІІ.

При цьому, суд критично оцінює посилання представника позивача на сертифікат відповідності №UA1.003.0173695-07, що був виданий Укрметртестстандарт щодо транспортних засобів: автобус приміський малий А09212 та діяв у період з 06.12.2007 по 05.12.2009 ( а.с. 23 - 24 ), з огляду на наступне.

Вимоги до параметрів комфортності автобусів, процедуру визначення їх класу комфортності (далі - Класифікація) та сферу їхнього використання за видами сполучень та режимами руху встановлює Порядок визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режимами руху, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12 квітня 2007 р. N 285 ( далі - Порядок ). Вимоги цього Порядку застосовуються при організації перевезень на автобусних маршрутах загального користування.

Згідно з п.1.3. Класифікація автобусів за комфортністю є добровільною процедурою для виробників автобусів та автомобільних перевізників, які використовують автобуси для перевезення пасажирів, а вимоги щодо сфери використання автобусів за видами сполучень та режимами руху є обов'язковими при організації пасажирських перевезень на автобусних маршрутах загального користування.

Як зазначено у розділі 4 Порядку визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режимами руху, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12 квітня 2007 р. N 285, класифікація автобусів за конструкцією ґрунтується на положеннях Женевської Угоди 1958 року та Правил ЄЕК ООН, що до неї додаються.

Відповідно до п.4.1.3 Порядку автобуси місткістю понад 22 пасажири, крім водія, поділяються на три класи. При цьому відмінність між автобусами класу ІІ та автобусами класу ІІІ полягає у тому, що перші призначенні для перевезення головним чином сидячих пасажирів, а також стоячих пасажирів, а другі призначені для перевезення виключно сидячих пасажирів.

Судом встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки у вищезазначеному сертифікаті не визначений клас автотранспортного засобу, а вказано лише його пасажиромісткість, а саме, що загальна кількість місць автотранспортного засобу типу А092-12 складає 35 ( без водія ), кількість місць для сидіння - 25 ( без водія ) та 2 місця для обслуговуючого персоналу ( з водієм ), то визначення класу транспортного засобу має здійснюватись виходячи з вказаних даних. При цьому, на думку позивача, зазначена кількість місць є підставою для віднесення такого типу автобусів до класу ІІ, в той час, як ПП "АТП ОСОБА_4" вказані автобуси заявлені як транспортні засоби III класу.

Однак суд із такими висновками позивача не погоджується, оскільки з наданих представниками третьої особи 1 та досліджених в судовому засіданні сертифікатів №№ UA1.033.0028137-15, UA1.033.0029956-15, UA1.033.0029951-15, UA1.033.0029998-15, UA1.033.0029950-15, UA1.033.0030000-15, UA1.033.0029964-15, UA1.033.0028139-15, UA1.033.0028135-15, UA1.033.0028138-15, UA1.033.0028136-15, UA1.033.0029995-15, UA1.033.0029920-15, UA1.033.0029923-15, UA1.033.0029939-15, UA1.033.0029935-15, виданих органом сертифікації ДП "Одесастандартметрологія" (том 1 а.с. 206-215), вбачається, що заявлені до участі у конкурсі автобуси відповідають категорії М3 класу ІІІ. Суд звертає увагу, що термін дії вказаних сертифікатів розпочинається у 2015 році (травень, червень) та закінчується у 2016, 2017 роках, тобто вони були чинними на момент проведення конкурсу, рішення щодо їх видачі не скасовані, а тому немає підстав вважати зазначену в них інформацію недостовірною.

Крім того, судом встановлено, що ПП АТП ОСОБА_4, з метою усунення протиріч щодо визначення категорії та класу автобусів Богдан А09212 та Богдан А09312 ПП, 22.05.2015 звернувся з листом за вих. № 66 до ДП ДержавтотрансНДІпроект, в якому просило надати відповідні роз'яснення ( том 2 а.с. 34 ).

У відповідь на запитувану інформацію, ДП ДержавтотрансНДІпроект листом №1.03-19/1593 від 08.06.2015 повідомило ПП АТП ОСОБА_4, що відсутність в свідоцтвах про реєстрацію в графі S2 кількість стоячих місць інформації щодо кількості стоячих місць дало підставу класифікувати зазначені автобуси як автобуси III класу. Вимоги до автобусів II та III класу стосовно безпечності конструкції ідентичні ( том 2 а.с. 35 ).

Стосовно визначення категорії та класу зазначених автобусів вказано на необхідність проведення в акредитованих лабораторіях випробування автобусів на відповідність вимогам ДСТУ UN/TC R36-03 і за результатами випробувань отримати сертифікат відповідності, в якому повинно бути зазначено категорію та клас автобуса.

Таким чином, наявність діючих на момент проведення конкурсу сертифікатів відповідності, виданих органом сертифікації на кожен окремий автобус, заявлений ПП "АТП ОСОБА_4" до участі в конкурсі, та свідоцтв відповідності автобусів параметрам комфортності, а також інші досліджені в судовому засіданні докази, свідчать про безпідставність посилань позивача на відомості, зазначені в сертифікаті відповідності №UA1.003.0173695-07 та додатках до нього, термін дії якого сплив ще у 2009 році, як на доказ недостовірності інформації, зазначеної ПП "АТП ОСОБА_4 " в анкеті до заяви на участь у конкурсі.

Щодо посилань позивача, як на підставу для скасування рішення засідання конкурсного комітету від 24 липня 2015 року (Протокол №6 від 24.07.2015 року), на не внесення ПП АТП ОСОБА_4 в анкету до заяви про участь у конкурсі інформації про кількість автобусів із урахуванням виконуваних вказаним приватним підприємством міжміських маршрутів 17 транспортними засобами, що позивач також вважає недостовірною інформацією, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з дослідженої в ході розгляду справи анкети ПП "АТП ОСОБА_4" до заяви про участь у конкурсі та усних пояснень представників позивача та відповідачів, претендентом - перевізником ПП "АТП ОСОБА_4" у вище зазначеній анкеті вказано для міжміських перевезень необхідна кількість автобусів 23 та для міських, приміських необхідна кількість автобусів 1 (6 приміських автобусних маршрутів в пакеті з міжміськими автобусними маршрутами) (том 2 а.с. 65 - 66, т.1 а.с. 166 - 168).

Крім того, як вбачається з пакету документів, поданих ПП " АТП ОСОБА_4" до конкурсного комітету, в анкеті до заяви про участь у конкурсі додано Перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, а саме:

1. Богдан А 09312, VLN-код транспортного засобу Y7BA093 12АВ000280, д/н НОМЕР_1;

2. NEOPLAN N4411, WAG244072XPN28729, д/н НОМЕР_2;

3. Богдан А 09212, VLN-код транспортного засобу Y7BA092128В000739, д/н АВ 9356 AT.

При цьому, як пояснили в судовому засіданні представники ПП АТП ОСОБА_4, вищезазначені транспортні засоби на інших маршрутах не задіяні, а будуть виконувати перевезення пасажирів саме на заявленому маршруті.

Таким чином, посилання позивача на використання ПП АТП ОСОБА_4 внесених до анкети транспортних засобів на інших маршрутах є лише його припущенням та не можуть бути враховані при прийнятті судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведені позивачем доводи та аргументи в обгрунтування заявлених позивних вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, досліджені за участю присутніх учасників процесу докази спростовують твердження позивача та не свідчать про наявність підстав для задоволення позову. В свою чергу, відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, в зв"язку з чим витрати пов'язані з розглядом справи, згідно положень статті 94 КАС України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна