Справа № 2а-1870/6186/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/11243/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, Головного управління Державного казначейства України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року,

встановив:

У липні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах (далі - УПФУ в м. Сумах), Головного управління Державного казначейства України в Сумській області про визнання протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у поверненні позивачу помилково сплачених грошових коштів в сумі 2580,00грн, а саме: збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні автомобіля, який помилково сплатив позивач 25.04.2012р. під час реєстрації у ВРЕР ДАІ м. Суми свого транспортного засобу та зобов'язати пенсійний орган повернути позивачу вказані кошти, списавши з відповідного рахункового рахунку Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області шляхом перерахування коштів згідно банківським реквізитам, вказаним у заяві до УПФУ в м. Сумах від 03.06.2012 р.

Позов обґрунтував тим, що 25 квітня 2012 року він придбав на кредитних умовах, наданих ПАТ «Креді Агріколь Банк», легковий автомобіль RENAULT Sandero вартістю 103200,00грн, у офіційного дилера Рено в м. Сумах ТОВ «Автодом Пассаж». Під час реєстрації автомобіля в органах ДАІ позивача було зобов'язано сплатити 3% збір при відчужені легкового автомобіля до Пенсійного фонду України в розмірі 2580,00грн, що підтверджується дублікатом квитанції від 25.04.2012р. № 78. Однак позивач не є платником збору з операцій відчуження автомобіля відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. № 400/97-ВР (далі - Закон від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР), тому сплачені кошти підлягають поверненню.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року, позов задоволено частково: зобов'язано УПФУ в м. Сумах повернути ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2580,00грн, сплачені в якості збору на обов'язкове Державне пенсійне страхування при відчуженні автомобіля згідно з квитанцією від 25.04.2012 р. № 78, списавши вказані кошти з місцевого бюджету м. Суми.

У касаційній скарзі УПФУ в м. Сумах просить скасувати судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що пунктом 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 р. № 1740 (далі - Порядок), передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій щодо відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі.

В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити судові рішення першої та апеляційної інстанцій без змін. Посилається на те, що пунктом 7 статті 1 Закону від 26.06.1997р. № 400/97-ВР (в редакції чинній станом на 25.04.2012 р. - час придбання автомобіля), передбачено сплату збору при відчуженні легкових автомобілів, тобто платником цього збору, відповідно, є продавець легкового автомобіля.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що згідно з договором № КР0133 від 25.04.2012 р., укладеним між ТОВ «Автодом Пассаж» (продавець) і ОСОБА_4 (покупець), позивач придбав автомобіль RENAULT Sandero 2012 року випуску.

25.04.2012 р. позивачем було сплачено 2580,00 грн у якості 3% збору при відчуженні легкового автомобіля на користь місцевого бюджету м. Суми, що підтверджується квитанцією від 25.04.2012 р. № 78.

05.06.2012 р. позивачем направлена заява з проханням повернути помилково сплачені кошти в сумі 2580,00 грн під час реєстрації в органах ДАІ придбаного автомобіля.

Листом від 11.06.2012 р. УПФУ в м. Сумах проінформувало позивача про порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі автомобіля, повідомивши, що при купівлі автомобіля фізичними особами вказаний збір сплачується на загальних підставах.

Задовольняючи позов у даній справі, суди першої та апеляційної інстанцій, керуючись загальними засадами пріоритетності законів над підзаконними актами, виходили з того, що грошові кошти, сплачені у вигляді збору на загальнобов'язкове державне пенсійне страхування підлягають поверненню, оскільки цей збір сплачується при відчуженні легкових автомобілів, тобто продавцями.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Пунктом 7 статті 1 Закону від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР визначено вичерпний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, якими є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Натомість, відповідно до пункту 12 Порядку платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на такі автомобілі, зокрема, шляхом їх купівлі, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством).

Отже, на час виникнення спору норми Порядку суперечили вимогам Закону від 26.06.1997р. № 400/97-ВР у частині регулювання правовідносин зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. № 9 зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України, рішення якого відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись іншими судами України, у постанові від 26.02.2013р. (справа № 21-29а13).

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що для державної реєстрації транспортного засобу ОСОБА_4 безпідставно змушено сплатити збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, у зв'язку з чим сплачена ним сума підлягає поверненню.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.