Справа № 819/110/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 876/3277/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.,

представника позивача - Курило В.І.,

представника відповідача- Васильчук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року у справі за позовом ПК "Терполімергаз" до Тернопільської митниці ДФС про скасування рішень та карток відмови у прийнятті митних декларацій,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ТОВ "ПК Терполімергаз" звернулося в суд з позовом до відповідача -Тернопільської митниці ДФС України, в якому просило скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості від 18 листопада 2014 року № 403000006/2014/000010/2, №403000006/2014/000011/2 та від 26 листопада 2014 року № 403000006/2014/000012/2, скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення видані Тернопільською митницею № 403000006/2014/00046, № 403000006/2014/00047 та № 403000006/2014/00048.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року позов задоволено. Скасовано рішення Тернопільської митниці Міндоходів про коригування митної вартості від 18 листопада 2014 року № 403000006/2014/000010/2, від 18 листопада 2014 року №403000006/2014/000011/2 та від 26 листопада 2014 року № 403000006/2014/000012/2. Скасовано картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення видані Тернопільською митницею Міндоходів № 403000006/2014/00046, № 403000006/2014/00047 та № 403000006/2014/00048.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що під час здійснення митного контролю у митниці виникли сумніви щодо достовірності наданих декларантом позивача до митного оформлення відомостей, оскільки відомості щодо кількості та вартості товару, зазначені в інвойсі №12/11 від 12 листопада 2014 року не відповідали відомостям щодо кількості та вартості товару, зазначеним у поданих митних деклараціях. Сума оплати за товар відрізняється від фактурної вартості, зазначеної в інвойсі, крім того, платіжні доручення неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, оскільки в них не зазначено відповідно до якого інвойсу проводилася така оплата. Під час аналізу попередніх оформлень імпортованого товару митним органом встановлено, що позивач раніше декларував аналогічний товар за ціною 1,2606 євро за кг, разом з тим, у митних деклараціях від 17 листопада 2014 року товар задекларовано за ціною 1,195 євро за кг. Також декларант не включив до митної вартості товару витрати на транспортування та навантаження (розвантаження) товару та не надано документів на підтвердження розміру цих витрат. Таким чином, у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявлення митної вартості товару, яка була нижчою від наявної бази даних цін на вказаний товар та з урахуванням документів, наданих самим декларантом, а тому митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів відповідач діяв відповідно до вимог ст.53 МК України. При цьому відповідач, відповідно до наведених законодавчих норм надавав позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи корегування митної вартості шляхом надання додаткових документів, разом з тим, позивач додаткових документів щодо підтвердження заявленої митної вартості не надав без належних і достатніх обґрунтувань, та підстав щодо неможливості надання додаткових документів. Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено. У зв'язку з відмовою позивача від надання додаткових документів у митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, що дало митниці підстави для визначення митної вартості товарів у спосіб, передбачений ст.57 МК України. Таким чином, посадові особи Тернопільської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодаства України. Враховуючи наведене, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті правомірно. Просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача (апелянта) - Васильчук І.Б. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представник позивача - Курило В.І. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 травня 2014 року ТОВ "ПК Терполімергаз" та компанія "UNIPETROL" RPA s.r.o., Litvinov, Чехія уклали договір купівлі-продажу № 0476-2014 від 01 травня 2014 року поліетилену низького тиску Polyethylene-HD LITEN PL 10.

01 вересня 2014 року ТОВ "ПК Терполімергаз" та компанія Solitrans Universal LLP, Лондон, Велика Британія уклали договір №01/09/2014 на поставку поліетилену виробництва компаніії "UNIPETROL" RPA s.r.o.

На виконання умов вказаних зовнішньоекономічних договорів TOB "ПК "Терполімергаз" здійснило імпорт зазначених товарів на територію України з метою виробництва водяних та газових труб.

17 листопада 2014 року декларант ТОВ "ПК "Терполімергаз" подав Тернопільській митниці митну декларацію №403000006/2014/010902 в електронному вигляді із товаротранспортними та товаросупровідними документами на товар для проведення митного оформлення товару полімери етилену в первинних формах питомою густиною більше 0,94 HD LITEN PL 10 - 22000 кг (880 мішків по 25 кг, поліетилен високої низького тиску у гранулах).

Вказаний товар ввезений на виконання договору купівлі-продажу № 01/09/14 від 01 вересня 014 року укладеного між позивачем та компанією Solitrans Universal LLP, London, Great Britain. Відправником даного товару є "UNIPETROL" RPA s.r.o., Чехія.

Одночасно із митною декларацією декларант позивача подав декларацію вартості № 403000006/2014/010902 від 17 листопада 2014 року, відповідно до якої митну вартість товару декларант позивача визначив за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Згідно з проформою № 03/11 від 03 листопада 2014 року та інвойсом №12/11 від 12 листопада 2014 року цей товар ввозився на митну територію України на умовах поставки FCA Litvinov (Франко-перевізник) відповідно до правил Інкотермс 2010.

Також 17 листопада 2014 року декларант позивача подав Тернопільській митниці для проведення митного оформлення цього товару митну декларацію №403000006/2014/010903 в електронному вигляді із товаротранспортними та товаросупровідними документами на товар. Цей товар ввезений на виконання зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу № 01/09/14 від 01 вересня 2014 року, відправником товару є компанії " UNIPETROL " RPA s.r.o., Litvinov, Чехія.

Одночасно із митною декларацією декларант позивача подав декларацію митної вартості № 403000006/2014/010903 від 17 листопада 2014 року, відповідно до якого митну вартість товару декларантом позивача визначено за основним методом визначенні митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються.

Згідно із проформою № 03/11 від 03 листопада 2014 року та інвойсом № 13/11 від 13 листопада 2014 року товар ввозився на митну територію України на умовах поставки FCА Litvinov (Франко-перевізник) відповідно до правил Інкотермс 2010.

26 листопада 2014 року декларант позивача подав Тернопільській митниці для проведення митного оформлення того ж товару митну декларацію № 403000006/2014/011262 в електронному вигляді із товаротранспортними та товаросупровідними документами на товар. Цей товар ввезений на митну територію України на виконання зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу № 0476-2014 від 01 травня 2014 року, укладеного між компанією "UNIPETROL" RPA s.r.o., Litvinov, Чехія та позивачем. Відправником товару є компанія "UNIPETROL" RPA s.r.o., Litvinov, Чехія.

Одночасно з митною декларацією декларант позивача подав декларацію митної вартості № 403000006/2014/011262 від 26 листопада 2014 року, відповідно до якої митну вартість товару визначено за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Згідно із Proforma invoice № від 04 листопада 2014 року товар ввозився на митну територію України на умовах поставки FCA Litvinov (Франко-перевізник) відповідно до правил Інкотермс 2010.

Після прийняття митних декларацій на товар відбулось спрацювання згенерованого автоматичною системою управління ризиками профілю ризику про заниження митної вартості товару, виходячи з аналізу цінової інформації ЄАІС Департаменту митної справи на товари, що ввозилися на митну територію України у період заявлення товару до митного оформлення та про неповноту декларування митної вартості товару (до митної вартості товару витрати на транспортування та навантаження (розвантаження) товару та не надано документів на підтвердження розміру цих витрат).

Вказані митні процедури АСАУР передбачають обов'язкову перевірку товаросупровідних документів, наданих для митного формлення та/або відомостей про них на предмет розбіжностей та контроль правильності визначення митної вартості товарів.

Тернопільська митниця розпочала процедуру консультацій та запропонувала декларанту позивача надати додаткові документи, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару.

17 листопада 2014 року декларанту позивача направлено авторизованими повідомленнями в електронній формі, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи ВМО № 1 про вимогу протягом 10 календарних днів подати такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировину.

Листом № 18-11-01 від 18 листопада 2014 року ТОВ "ПК "Терполімергаз" повідомило митницю про те, що всі документи, які підтверджують митну вартість поліетилену отриманого від компанії "UNIPETROL" RPA s.r.o., надані.

26 листопада 2014 року Тернопільська митниця розпочала процедуру консультацій щодо правильності визначення митної вартості партії поліетилену поданого на митне оформлення 26 листопада 2014 року та запропоновано декларанту позивача надати додаткові документи, що підтверджують заявлену ним митну вартість товару, а саме: декларанту позивача направлено авторизоване повідомленням в електронній формі, засвідченні електронним цифровим підписом посадової особи ВМО № 1 про вимогу протягом 10 календарних днів подати такі додаткові документи: оригінал пакувального листа; сертифікат якості товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації її біржових організацій про вартість товару або сировину.

Листом № 26-11-01 від 26 листопада 2014 року ТОВ "ПК "Терполімергаз" повідомило митницю про те, що всі документи, які підтверджують митну вартість поліетилену отриманого від компанії "UNIPETROL" RPA s.r.o., надані.

Тернопільська митниця прийняла рішення від 18 листопада 2014 року № 403000006/2014/000010/2, від 18 листопада 2014 року №403000006/2014/000011/2 про коригування митної вартості з 1,195 євро за 1 кг до 1,2606 євро за 1 кг та рішення від 26 листопада 2014 року № 403000006/2014/000012/2 про коригування митної вартості з 1,195 євро за 1 кг до 1,2690 євро за 1 кг.

У графі 33 рішенні від 18 листопада 2014 року № 403000006/2014/000010/2 зазначено, що кількісна та фактурна вартість товару в інвойсі № 12/11 від 12 листопада 2014 року не відповідає даним заявленим у митній декларації, а у графі 33 рішенні від 18 листопада 2014 року № 403000006/2014/000011/2 зазначено, що номерний знак державної реєстрації транспортного засобу в інвойсі № 13/11 від 13 листопада 2014 року не відповідає даним заявленим у митній декларації.

Визначення митної вартості імпортованого поліетилену проводилося відповідачем за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Враховуючи наведене, відповідач прийняв картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення видані № 403000006/2014/00046, № 403000006/2014/00047 та № 403000006/2014/00048.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що використані декларантом відомості підтверджені документально, визначені кількісно і достовірно, всі складові митної вартості, які обов'язкові при її обчисленні, містяться у поданих до митного оформлення документах. При цьому, наведені відповідачем відомості митних оформлень не можуть бути беззаперечним доказом заниження митної вартості, а тому митним органом не доведено неможливість визнання митної вартості, заявленої декларантом. Таким чином, оскаржувані рішення про коригування заявленої митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України прийняті неправомірно.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами п.2 ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Ч.4 ст.52 МК України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Згідно з ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Ст.53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з вимогами ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про те, що МК України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ст.318 МК України, якою передбачено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст.8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.

Ч.3 ст.53 МК України передбачено обов`язок декларанта подавати додаткові документи (за наявності) до визначеного ч.2 цієї статті загального переліку. При цьому такий обов`язок виникає у декларанта виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності): 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.4, 5 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу (ч.2 ст.54 МК України).

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13 липня 2012 року № 362 (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з приписами Р.2 п.6 вказаних Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та числового значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим ч.5-8 ст.58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (Р.2 п.7 Методичних рекомендацій).

Ч.1 ст.55 МК України передбачено, що рiшення про коригування заявленої митної вартостi товарiв, якi ввозяться на митну територiю України з помiщенням у митний режим iмпорту, приймається митним органом у письмовiй формi пiд час здiйснення контролю правильностi визначення митної вартостi цих товарiв як до, так i пiсля їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статтi 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповнi та/або недостовiрнi вiдомостi про митну вартiсть товарiв, у тому числi невiрно визначено митну вартiсть товарiв.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може вiдмовити у митному оформленнi товарiв за заявленою декларантом митною вартiстю виключно за наявностi обґрунтованих пiдстав вважати, що заявлено неповнi та/або недостовiрнi вiдомостi про митну вартiсть товарiв, у тому числi невiрно визначено митну вартiсть товарiв, у разi: невiрно проведеного декларантом розрахунку митної вартостi; неподання основних документiв, якi пiдтверджують вiдомостi про заявлену митну вартiсть товарiв (згiдно з перелiком та вiдповiдно до умов, наведених у ч.2 ст.53 цього Кодексу); невiдповiдностi обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартостi товару умовам, наведеним у гл.9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально пiдтвердженої офiцiйної iнформацiї митних органiв iнших країн щодо недостовiрностi заявленої митної вартостi.

Судом встановлено, що позивач до митного оформлення подав картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами, міжнародні автомобільні накладні, банківські платіжні документи, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги, висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією, рахунки-фактури (інвойси), рахунки-проформи, зовнішньоекономічні договори купівлі-продажу товарів, договори (контракт) про перевезення, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару, інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару, сертифікати про походження товару,заяви підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів, копії митної декларації країни відправлення, митні декларації, за яких було відмовлено у випуску товарів.

Картки відмови та рішення про коригування митної вартості підтверджують подання зазначених документів декларантом для митного оформлення та митного контролю.

При цьому, позивач також надав до митного органу і додаткові документи, які не передбачені у картках відмов у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення видані Тернопільською митницею Міндоходів № 403000006/2014/00046, № 403000006/2014/00047 та № 403000006/2014/00048, зокрема, лист ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 3869 від 11 листопада 2014 року, відповідно до якого середній розрахунковий рівень цін на поліетилен низького тиску може становити 1,14-1,36 євро/кг. на умовах поставки FCA - країна постачальника і ціна 1,195 євро/кг відповідає поточній кон'юнктурі ринку; лист виробника поліетилену компанії "UNIPETROL" RPA s.r.o., Litvinov, Чехія від 17 листопада 2014 року, в якому зазначено, що ціна поліетилену HD LITEN PL 10 для позивача в листопаді 2014 року становить 1,190 євро/кг.; специфікацію № 5 від 03 листопада 2014 року до договору купівлі-продажу № 0476-2014 від 01 травня 2014 року, у якій ціна поліетилену LITEN PL 10 становить 1190 євро за тону, тобто 1,190 євро/кг.

В силу вимог МК України обов'язок доведення митної ціни товару лежить у даному випадку на позивачеві.

Разом із тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. При цьому імперативною умовою для витребування вказаних документів є наявність у митного органу саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, документи, подані ТОВ "ПК "Терполімергаз" до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Витребуючи у ТОВ "ПК "Терполімергаз" додаткові документи, митний орган не конкретизував, які саме розбіжності містять надані позивачем документи, яких обов'язкових документів не надано позивачем з первинними митними деклараціями, на підтвердження яких саме обставин необхідно надати додаткові документи та не зазначено конкретизованої інформації, яка могла викликати сумнів у достовірності заявленої позивачем митної вартості. Також відповідач не дослідив додаткових документів, що подавалися позивачем.

Приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, що є порушенням ст. 55 МК України. В рішеннях про коригування митної вартості товару митний орган чітко не вказав, які відомості в наданих йому документах викликають сумніви, в чому вони полягають та яким чином витребувані документи можуть вплинути на визначення ціни за будь-яким методом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою викладеною в постанові Верховного Суду України від 29 травня 2012 року у справі №21-91а12, від 11 вересня 2012 року у справі № 21-262а12, а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, Тернопільска митниця не довела наявність обгрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, а тому відомості про заявлену позивачем митну вартість є об'єктивними та такими, що піддаються обчисленню і підтверджуються документально, тобто відповідають вимогам чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ТОВ "ПК "Терполімергаз" при здійсненні митного оформлення товарів правомірно визначило їх митну вартість за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартістю операції), тому відповідач не мав правових підстав застосовувати метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів (за другим методом).

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що заявлена позивачем митна вартість була нижчою від рівня митної вартості таких товарів, митне оформлення яких вже здійснено та інформація про які міститься у ціновій базі даних САІС, оскільки наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано ТОВ "ПК "Терполімергаз" в інший період розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не дає підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, оскільки в судовому засіданні з'ясовано, що коливання рівня цін на товар, який імпортувався ТОВ "ПК "Терполімергаз" пов'язане зі зміною рівня цін на сировинні складові товару, що, зокрема, підтверджується кон'юктурою світового ринку нафти і газу.

Враховуючи ту обставину, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Колегія суддів вважає безпідставними вимоги митного органу надати йому додатково пакувального листа, який передбачений у договорі купівлі-продажу № 0476-2014 від 01 травня 2014 року та специфікації якості, оскільки ст.53 МК України передбачає вичерпний перелік документів, які митний орган має право витребовувати як додаткові документи, а в силу приписів ч.5 вказаної статті заборонено вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що декларант не включив до митної вартості товару витрати на транспортування та навантаження (розвантаження) товару та не надано документів на підтвердження розміру цих витрат, оскільки МК України не встановлює особливих вимог до форми, типу та вигляду документів, які підтверджують вартість перевезення, як це зроблено в деяких інших законодавчих актах, що регулюють окремі сфери діяльності суб'єктів господарювання (наприклад, ведення бухгалтерського обліку). Так, для надання інформації митниці перевізниками складаються спеціальні документи - довідки/калькуляції, що містять всю необхідну інформацію для митного оформлення товарів.

Таким чином, якщо довідки про вартість перевезення до місця ввезення на митну територію України, які надаються імпортерами на митницю під час оформлення тимчасових декларацій та другі примірники яких можуть бути надані перевіряючим, містять всю інформацію, необхідну для надання їм юридичної сили, а саме: прописано зміст довідки (надання інформації про вартість перевезення до місця ввезення на митну територію України), описано маршрут, наведено дані про транспортні засоби, на яких здійснювалося перевезення, присутня дата складання довідки, зроблено підпис керівника, який має право вчиняти юридичні дії від імені підприємства, то можна зробити висновок, що такі довідки є належним чином складеними документами.

Митний орган також вказує на неправильний запис літери номерного знака в інвойсі та декларації, зокрема, у рішенні про коригування митної вартості від 18 листопада 2014 року № 403000006/2014/000011/2 вказано, що в інвойсі № 13/11 від 13 листопада 2014 року неправильно зазначено номерний знак державної реєстрації транспортного засобу НС7560СІ, що не відповідає номерному знаку зазначеному у митній декларації ВС7560СІ.

Разом з тим, ТОВ "ПК "Терполімергаз" надав Тернопільській митниці довідку перевізника ПП "ВМВ-Транс" () від 14 листопада 2014 року, в якій зафіксовано, що перевезення вантажу для ТОВ "ПК "Терполімергаз" з м. Літвінов, Чехія здійснювалося, в тому числі, і транспортним засобом д.н.з. ВС 7560СІ, що відповідає номерному знаку транспортного засобу вказаного у митній декларації.

Позивач не мав можливості надати додаткові пояснення, оскільки відповідач його про таку помилку в інвойсі не повідомляв.

Також судом встановлено, що декларант позивача допустив ряд описок при оформленні поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів документів, зокрема, у поданих декларантом деклараціях митної вартості є розбіжності щодо застосування методу визначення митної вартості, а саме: у графах 6 декларацій зазначено, що митна вартість визначається за першим методом, а у графах 7 обґрунтовується застосування шостого методу, разом з тим, під час судового розгляду справи з'ясовано, що у графах 7 декларацій зроблена технічна помилка.

Також у рішенні від 18 листопада 2014 року № 403000006/2014/000010/2 вказано, що позивач допустив помилку в інвойсі № 12/11 від 12 листопада 2014 року, в якому зазначено кількість товару 220000 кг замість 22000 кг, що обумовлене технічною помилкою при заповненні інвойсу, разом з тим, у рішенні про коригування митної вартості митний орган вказує на розбіжності у вартості, а не у кількості поліетилену.

ТОВ "ПК "Терполімергаз" не мало можливості надати додаткові пояснення за вказаним фактом, оскільки відповідач про розбіжність в інвойсі № 12/11 від 12 листопада 2014 року його не повідомляв.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виявлені помилки та розбіжності не могли бути усунуті позивачем внаслідок його неналежного повідомлення митним органом, поданих позивачем документів було достатньо для пояснення причин їх виникнення, і вони не могли бути самостійною підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості за другим методом.

Ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, Тернопільською митницею не доведено правомірності прийняття рішень про коригування митної вартості від 18 листопада 2014 року № 403000006/2014/000010/2, №403000006/2014/000011/2 та від 26 листопада 2014 року № 403000006/2014/000012/2 та карток відмови № 403000006/2014/00046, № 403000006/2014/00047 та № 403000006/2014/00048.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів прийшла до переконання про те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року у справі № 819/110/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 20 листопада 2015 року.