Справа № 336/5170/15-а (2-а/336/128/2015)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 рокусправа № 336/5170/15-а (2-а/336/128/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелеповій Ю.О.

за участю:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2015 року

у справі № 336/5170/15-а(2-а/336/128/2015)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії після досягнення позивачем 50-річного віку, як матері інваліда з дитинства, з 29.02.2012; зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію після досягнення 50-річного віку, як матері інваліда з дитинства, тобто, з 29.02.2012, здійснити нарахування та виплату заборгованості по пенсії.

Позовні вимоги наявністю умов для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах, оскільки позивач має доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка 30.09.2002 (в 13 років) визнана інвалідом з дитинства.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2015 серпня адміністративний позов залишено без задоволення з тих підстав, що дитина позивача визнана інвалідом у віці 13 років. Обставини, які б свідчили про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу (а.с.36), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач наголошує, що відповідач та суд першої інстанції не розрізняє поняття дитини-інвалід та інвалід з дитинства.

Визнання ОСОБА_2 в 2002 році інвалідом з дитинства, після досягнення нею шестирічного віку, не може бути підставою для відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, оскільки це суперечить положенням п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Відповідачем до початку судового засідання надано заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в яких відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2015 без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка 30.09.2002, тобто у віці 13 років, визнана інвалідом з дитинства з діагнозом сахарний діабет тип 1, що підтверджено висновком ЛКК №507 від 25.03.2015. При цьому, згідно вказаному висновку, дитина не могла бути визнана інвалідом до шестирічного віку..

30.03.2011 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства (а.с.25).

Рішенням комісії по вирішенню спірних питань при призначенні та виплаті пенсії при Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 05.04.2011 №45 відмовлено в призначенні пенсії (а.с.27).

27.05.2015 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до абз. 1 та п. «д», «є», «ж» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.12).

Листом від 05.06.2015 відповідач відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю висновку ЛКК про визнання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалідом з дитинства до шестирічного віку.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Умови призначення пенсії за віком встановлені ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вказаної норми в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до абз.4 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, до прийняття відповідного закону, жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з п. 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), у разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Отже визначальним є факт встановлення інвалідності дитині у відповідному віці до досягнення 6 років та факт виховання її (дитини-інваліда) матір'ю до цього віку.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 27.05.2014 у справі №21-133а14 та від 02.12.2014 у справі №21-534а14 та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України враховується судом при винесенні рішення у справі.

Судом встановлено, позивачем не спростовано, що відповідний висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, відсутній, позивачу не видавався.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність в даному випадку умов, які б надавали позивачу право на призначення дострокової пенсії за віком, відмова відповідача в призначенні позивачу такої пенсії є правомірною.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з чим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2015 року у справі № 336/5170/15-а(2-а/336/128/2015) - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко