Справа № 2а-2954/09
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 р. Справа № 2а-2954/09

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Погрібний С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Шеметенко Л.П.
при секретаріБерекет Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 19 серпня 2015 року за заявою Приватного підприємства "Фірма "Кворум" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції по справі за позовом Товариства сприяння обороні України, Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення незаконними в частині вилучення нерухомого майна з приватної власності, -

встановиЛА:

Позивачі Товариство сприяння обороні України (надалі за текстом - ТСОУ) та Одеська обласна організація Товариства сприяння обороні України 26 червня 2009 року звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення - незаконними, зокрема, в частині незаконного вилучення нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9, з приватної власності.

06 листопада 2009 року Приморським районним судом м. Одеси постановою задоволено поданий адміністративний позов, визнано дії Одеської міської ради у частині вилучення нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9, із приватної власності незаконними.

Заявник Приватне підприємство «Фірма «Кворум» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд вищевказаної постанови від 06 листопада 2009 року за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції своєю постановою заяву Приватного підприємства «Фірма «Кворум» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Приморського районного суду м. Одеси від « 6» листопада 2009 року - задовольнив.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від « 6» листопада 2009 року в справі за адміністративним позовом Товариства сприяння обороні України, Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення незаконними в частині вилучення нерухомого майна з приватної власності - скасував.

У задоволенні адміністративного позову Товариства сприяння обороні України, Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення незаконними в частині вилучення нерухомого майна з приватної власності - відмовив у повному обсязі.

Одеська обласна організація Товариства сприяння обороні України не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою постанову Приморського районного суду від 06 листопада 2009 року залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Одеська обласна організація Товариства сприяння обороні України посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеської міської ради № 321 від 27 травня 2004 року у комунальну власність передано індивідуально визначене майно у вигляді домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, буд. 9

Між Територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та Приватним підприємством «Фірма «Кворум» 08 серпня 2007 року укладено Договір купівлі-продажу № 206, відповідно до п. 1.1. якого Територіальна громада м. Одеси продала, а Приватне підприємство «Фірма «Кворум» купило індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, буд. 9, та в цілому складається з адміністративного корпусу літ. «А», гаражу-майстерні літ. «Б», гаражів-складів літ. «Д», «Е», майстерень літ. «К», «Л», загальною площею 1001,7 кв.м., туалету-душа літ. «Ж», трансформаторної літ. «В», № І огорожа, ІІ мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 1685,0 кв.м.

Приморським районним судом м. Одеси постановою від 06 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом Товариства сприяння обороні України, Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення незаконними поданий адміністративний позов задоволено, визнано дії Одеської міської ради у частині вилучення нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9, з приватної власності незаконними.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що суд обґрунтовував прийняття рішення тим, що органами місцевого самоврядування протиправно включено нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9, до переліку об'єктів комунальної власності, оскільки на момент передачі до комунальної власності спірне майно перебувало у власності Товариства сприяння обороні України, яке набуло його як правонаступник Добровільного товариства сприяння армії, авіації і флоту УРСР. Останнє було власником зазначеного майна до проголошення незалежності України.

Як вбачається зі змісту постанови від 06 листопада 2009 року, під час первісного розгляду справи суд виходив з того, що за рішенням виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 06 грудня 1955 року № 1411 земельна ділянка, площею 0,1685 га за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9, була закріплена за Авто-мото клубом ДТСААФ Одеських виробничих майстерень ДТСААФ Українського промислового об'єднання ДТСААФ УРСР. Зазначених висновків суд дійшов, виходячи зі змісту Архівної виписки з рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 06.12.1955 р. № 1411, наданої позивачем.

В процесі розгляду заяви ПП «Фірма «Кворум», заявником надано копію повного тексту рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 06 грудня 1955 року № 1411, з якої вбачається, що у вказаному рішенні відсутні посилання на Авто-мото клуб ДТСААФ УРСР. У вказаному рішенні встановлюється належність вказаного нерухомого майна Авто-мото клубу без зазначення належності «ДТСААФ УРСР». Крім того, відповідно до п. 3 рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих Авто-мото клуб не надав правовстановлюючі документи на будівлі та споруди по вул. Заславського, 9 в м. Одесі.

На підставі наданого ПП «Фірма «Кворум» наказу ЦК ДТСААФ № 401 від 03 червня 1979 року, встановлено, що, всупереч доводам позивачів при первісному розгляді справи, Одеську виробничу майстерню ДТСААФ Українського промислового об'єднання ДТСААФ, було перейменовано у Одеський виробничий комбінат ДТСААФ, а не у Одеський промисловий комбінат ДТСААФ УРСР.

При цьому, має бути враховано, що належність або неналежність тієї чи іншої організації до системи ДТСААФ УРСР в цьому випадку має вирішальне значення, оскільки згідно зі ст. 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» № 1540-ХІІ від 10 вересня 1991 року майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України, а відповідно до постанови Верховної Ради України № 2268-ХІІ від 10 квітня 1992 року «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього союзу РСР, розташовані на території України», до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, тимчасово передані Фонду державного майна України. На підставі пункту першого постанови Верховної Ради України № 3943-ХІІ від 4 лютого 1994 року до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно тимчасово віднесено до складу загальнодержавної власності.

На користь цієї позиції свідчить також наявна в матеріалах справи постанова Одеського апеляційного господарського суду від 11 травня 2006 року по справі № 30/106-04-3443, відповідно до якої пункт 7 Статуту ДТСААФ СРСР передбачав обов'язковість рішень вищих ланок органів ДТСААФ для нижчих, а кошти товариства витрачались згідно з п. 58 Статуту по затвердженим в установленому порядку фінансовим планам (кошторисам). Таким чином, згідно з положенням Статуту суб'єктом права власності громадських організацій виступає сама громадська організація. При цьому, ланки громадських організацій, які визнані юридичними особами і суб'єктами цивільно-правових відносин, володіють, користуються, розпоряджаються майном у межах, визначених статутом, але наявність вказаних правомочностей не свідчить про належність їм права власності на це майно, власником цього майна у цілому є громадська організація як система у складі всіх своїх підрозділів (концепція про єдність суб'єкта права власності громадських організацій). Вищевикладене підтверджується і перейменуванням наказом ЦК ДТСААФ СРСР № 401 від 03 червня 1979 року Одеської виробничої майстерні ДТСААФ Українського промислового об'єднання ДТСААФ у Одеський промисловий комбінат ДТСААФ (без зазначення УРСР всупереч твердженням позивача) і не свідчить про перехід права власності на це майно від ДТСААФ СРСР до ДТСААФ УРСР, правонаступником якого є ТСОУ.

Також, відповідно до статистичних карток, а також Зведеного оціночного акту на будівлі по вул. Заславського, 9, користувачем зазначених будівель був Авто-мото спортивний клуб ДОСААФ, а не ДОСААФ УРСР. З відомості на будівлю по вул. Заславського 7/9 в м. Одесі, датованої 1935 роком, вбачається, що вказана двоповерхова будівля була збудована до революції, її власником був Міськкомгосп (на підставі націоналізації), призначення будівлі школа Автодору. При цьому, відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу УРСР 1922 року, націоналізовані підприємства, їх обладнання, залізниці та їх рухомий склад, націоналізовані судна, а також націоналізовані споруди є вилученими з приватного обороту та не можуть бути відчужені та закладені тими органами, у віданні яких вони перебувають, а також зверненні на задоволення кредиторів. Націоналізовані підприємства, споруди та судна можуть здаватись в оренду у встановленому законом порядку.

Вказані вище обставини, не були й не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, оскільки вони не є відкритими та загальнодоступними. Між тим, ці обставини істотно впливають на правову оцінку взаємовідносин сторін, оскільки свідчать про те, що ані Товариство сприяння обороні України, ані його Одеська обласна організація не мають прав щодо будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9.

Окрім викладеного, апеляційний суд критично оцінює доводи позивача щодо перебування спірної нерухомості на балансі Товариства сприяння обороні України в якості підтвердження права власності на це майно. Так, відповідно до пункту 7 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 02.04.1994 року № 02-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з судовим захистом права державної власності" знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства. Оскільки статут не є правовстановлюючим документом, зазначення в установчих документах про належність спірного майна позивачеві не є доказом права власності на це майно. Наведена правова позиція повною мірою відповідає чинному законодавству та специфіці досліджуваних правовідносин.

Окремо судом першої інстанції досліджено питання дотримання строків звернення заявника із поданою ним заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2009 року.

Відповідно до ст. 247 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ПП «Фірма «Кворум» не брало участі в судовому розгляді справи за адміністративним позовом Товариства сприяння обороні України, Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення незаконними в частині вилучення нерухомого майна з приватної власності. Згідно з наявними матеріалами справи, про ухвалену Приморським районним судом м. Одеси постанову у вказаній справі від 06 листопада 2009 року заявнику стало відомо 09 лютого 2015 року під час ознайомлення з матеріалами справи за позовом Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання про визнання недійсним частково рішення, визнання недійсним свідоцтва, визнання права власності.

Стосовно дотримання заявником встановленого ст. 247 КАС України права на звернення із заявою про перегляд нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 245 цього Кодексу, не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постанова, перегляду якої вимагає заявник, прийнята 06 листопада 2009 року. На вказане судове рішення 27 листопада 2009 року подано апеляційну скаргу, яка розглянута Одеським апеляційним адміністративним судом 20 червня 2012 року. Таким чином, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2009 року набрала законної сили 20 червня 2012 року. Таким чином заявник звернувся в межах встановленого процесуальним законом трирічного строку.

Щодо права заявника на звернення із заявою про перегляд зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами слід зазначити.

Враховуючи зазначене вище, вбачається наявність у заявника право на подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки на момент постановлення судового рішення, що переглядається, ця організація була власником спірного майна, в силу чого заявник в розумінні процесуального закону є тією особою, щодо якої іншим судом під час розгляду цієї справи вирішено питання про її права, свободи, інтереси та обов'язки.

В результаті розгляду справи в попередньому складі порушено права та законні інтереси заявника й самим фактом такого незалучення заявника до процесу розгляду зазначеної судової справи, й висновками й рішеннями, постановленими судом за результатами проведення такого розгляду справи та вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції. Таким чином суд одночасно зі скасуванням постанови за нововиявленими обставинами повинен ухвалити нову постанову у справ по суті спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову Товариства сприяння обороні України, Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення незаконними в частині вилучення нерухомого майна з приватної власності.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України , - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 19 серпня 2015 року за заявою Приватного підприємства "Фірма "Кворум" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції по справі за позовом Товариства сприяння обороні України, Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення незаконними в частині вилучення нерухомого майна з приватної власності, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко