Справа № 753/15557/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 07 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва про визнання рішення протиправним та нечинним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва про визнання рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 20 травня 2015 року № 354 протиправним та нечинним.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва та отримує пенсію за віком з 01.01.2004 року.

20 травня 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва прийнято рішення про утримання з позивача надміру виплаченої пенсії у сумі 7 863 грн. 34 коп., яка утворилась за період з 01 листопада 2012 року по 30 квітня 2015 року, у зв'язку з неповідомленням нею про працевлаштування. Також, у цьому рішення повідомлено, що у випадку ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення, про прийняття цього рішення, Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва буде утримувати переплату у розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01 червня 2015 року до повного погашення.

Судом встановлено, що у період з 01 листопада 2012 року по 31 березня 2015 року ОСОБА_3 працювала в госпіталі «Печерський» на посаді молодшої медичної сестри з фізіотерапії на 0,5 ставки і індексація заробітної плати не нараховувалась, що підтверджується довідкою від 01 червня 2015 року № 230.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством України встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача.

Частиною 1 статті 50 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до пункту 2 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться, відповідно до статті 103 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Отже, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до частини 2 статті 101 Закону № 1788-ХІІ, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з матеріалів справи не вбачається факту підроблення документів або представлення органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії позивачу, не доведено зловживань з боку позивача, не надано доказів на обґрунтування прийнятого рішення про утримання пенсії.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази зловживань з боку позивача, як пенсіонера, що, відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», можуть бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії, відповідачем вказаних обставин не доведено.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 17.11.2015 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Міщук М.С.

Бєлова Л.В.