Справа № 557/1123/15-а
Суддя: Пацко Д. В.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 557/1123/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Буркальцю В.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови № 0322/20400/15 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, від 10.09.2015 року, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом на постанову № 0322/20400/15 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, від 10.09.2015 року. Постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною і просить її скасувати, посилаючись на те, що постановою заступника начальника Рівненської митниці ДФС України від 10.09.2015 у справі про порушення митних правил №0322/20400/15 його визнано винним у порушенні митних правил, відповідальність за які передбачена статтею 485 Митного кодексу України. Вважає дану постанову незаконною, такою, що не відповідає вимогам КУпАП та Митного кодексу України, підлягає скасуванню, а провадження у справі таким, що підлягає закриттю. Позивач посилається на ст. 467 МК України, вказує, що днем вчинення правопорушення є 07.03.2013, тобто день ввезення ним через Ягодинську митницю Міндоходів на територію України легкового автомобіля марки "Renault Kangoo", 2006 року виготовлення, ідентифікаційний номер VFIKCEDEF36664969 та наданні при цьому відповідних документів, починаючи з 07.03.2013 він жодної дії чи бездіяльності після надходження товару у вільний обіг, які б безперервно протягом усього часу порушували б законодавство, не вчиняв. Статтею 336 МК України встановлено перелік форм митного контролю, при цьому ст. 248 та ст. 255 МК України визначено початок та закінчення митного оформлення. Крім того, ст. 74 МК України регламентовано, що іноземні товари в режимі імпорту випускаються для вільного обігу на митній території України лише після виконання усіх необхідних митних формальностей. Відтак, митний орган з 07.03.2013 мав достатньо часу для вжиття всіх необхідних заходів по виявленню факту правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності у встановлені Митним кодексом України строки, чого зроблено не було. Таким чином, вчинене порушення митних правил до моменту його виявлення митними органами не було триваючим правопорушенням. Позивач вважає, що на час розгляду справи встановлений ч. 1 ст. 467 МК України шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув, а тому провадження у справі підлягає закриттю. Частина 2 ст. 19 КАС України передбачає, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Позивач просить постанову в справі про порушення митних правил №0322/20400/15 від 10.09.2015 скасувати, провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В запереченні проти адміністративного позову представник відповідача ОСОБА_2 вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки при розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 були враховані усі зібрані та перевірені під час провадження у справі докази, при накладанні стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини і накладено стягнення, передбачене чинним законодавством за дане порушення митних правил, а саме, постановлено законне та обґрунтоване рішення в межах санкції статті 485 Митного кодексу України накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови Рівненської митниці від 10.09.2015 в справі про порушення митних правил № 0322/20400/15 відсутні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у адміністративному позові, просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що він за дорученням привозив з-за кордону автомобілі, які надходили в якості гуманітарної допомоги. Зазначений в постанові автомобіль він привозив ОСОБА_3 жителю м. Рівне, інваліду війни ІІІ групи згідно доручення ГУ праці та соціального захисту населення Рівненської ОДА, наміру придбати його у свою власність він не мав, автомобіль перейшов у власність та користування ОСОБА_3В, він даний автомобіль передав . Він погано розуміє іноземну мову, тому і при оформленні не звернув увагу, яким чином оформлявся автомобіль. Просить адміністративний позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченні проти позову.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, повно, всебічно та обєктивно дослідивши письмові докази у справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що 10.07.2015 року відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0322/20400/15. Як вбачається з протоколу, 07.03.2013 ОСОБА_1 за дорученням ГУ праці та соціального захисту населення Рівненської ОДА від 10.12.2012 було ввезено на територію України автомобіль марки «Renault Kangoo», 2006 року виготовлення, ідентифікаційний номер VF1KCEDEF3 6664969, який був придбаний 03.01.2013 року громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_5, (Республіка Польща, м. Пичали, вул. Віражова, 22, 05-090 Рашин) на території Латвії в підприємства «VALSTS AS LATVIJAS PASTS» (STACIJAS LAUKUMS 1, RIGA) за ціною 2000 Євро, яке згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу-серії АЕ № 0098209 від 16.10.2006 року є власником транспортного засобу, та в послідуючому передано ГУ праці та соціального захисту населення ОДА (м. Рівне, вул. Словацького. 1) в якості гуманітарної допомоги для передачі громадянину ОСОБА_6 (АДРЕСА_1).

05.07.2013 року декларант ПП «ТІ-НА» ОСОБА_7, згідно «Договору доручення № б/н. на проведення декларування гуманітарних товарів від 25.03.2013 року» у Рівненську митницю Міндоходів подав митну декларацію типу ІМ 40 АА № 204050002/2013/025368 для проведення митного оформлення автомобіля марки «Renault Kangoo», 2006 року виготовлення, ідентифікаційний номер VF1KCEDEF36664969 в якості гуманітарної допомоги. Митне оформлення вказаного транспортного засобу проведено Рівненською митницею Міндоходів у відповідності до вимог Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року № 1192-XIV. Заявлена декларантом митна вартість вказаного транспортного засобу складає 31134, 33 грн. Загальна сума умовно нарахованих митних платежів, у звязку із звільненням від оподаткування передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України при поміщенні товарів у митний режим імпорту склала 33287,2 грн. (мито - 3113,43 грн., акциз - 19436,85 грн., ПДВ - 10736,92 грн.).

Листом Державної фіскальної служби України від 11.06.2015 № 20751/7/99-99-26-03-03-17 повідомлено, що Департаментом аналізу ризиків та протидії митним правопорушення Державної фіскальної служби України отримано відповідь митних органів Литовської ОСОБА_4 про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «Renault Kangoo», 2006 року виготовлення, ідентифікаційний номер VF1KCEDEF36664969.

Відповідно до завірених копій документів (рахунку-фактури «Serija AUTO Pazyma saskaita Nr. 150868 від 20.12.2012; митної декларації країни експорту - Литовської ОСОБА_4 від 20.12.2012 року № 12LTKR5000EK0DA758»), надісланих митними органами Литовської ОСОБА_4,встановлено, що автомобіль марки «Renault Kangoo», 2006 року виготовлення, ідентифікаційний номер VF1KCEDEF36664969 був проданий фірмою UAB «TRASAUTA» (Sasnavos 70, Marijampole, LT) громадянину SOMOLIUK SERGEI (SOBORNA 36/48, ROVNO. UA) за ціною 8632 литовських літ, що за курсом ЕШУ на день подання митної декларації в Рівненську митницю Міндоходів (05.07.2013 року) становить 25945,28 грн. Розрахунок за вказаний автомобіль був проведений готівкою і кошти були внесені в касу підприємства. Зазначений транспортний засіб, відповідно до митної декларації країни експорту - Литовської ОСОБА_4 від 20.12.2012 року № 12LTKR5000EK0DA758 та рахунку-фактури «Serija AUTO Pazyma saskaita Nr. 150868 від 20.12.2012 року, був заявлений до митного режиму експорту з території ЄС громадянином ОСОБА_1 до 20.03.2013 року. Митна декларація країни експорту - Литовської ОСОБА_4 від 20.12.201.2 року № 12LTKR5000EK0DA758 та рахунок-фактура «Serija AUTO Pazyma saskaita Nr. 150868 від 20.12.2012 року громадянином ОСОБА_1, при перетині митного кордону України органу доходів і зборів не подавались.

Відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року № 1192-XIV, гуманітарна допомога - це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомоги у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземним донором із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні.

Як зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, - в ході проведення аналізу наявних документів перевірки встановлено, що право власності на автомобіль марки «Renault Kangoo», 2006 року виготовлення, ідентифікаційний номер VF1KCEDEF36664969, що належав фірмі LJAB «TRASAUTA» (Sasnavos 70, Marijampole, LT), перейшло до ОСОБА_1, 20.12.2012 року, після проведення розрахунку за вказаний автомобіль готівкою в касу підприємства. В подальшому вказаний автомобіль був ввезений на територію України громадянином ОСОБА_1

Надані митними органами Литовської ОСОБА_4 документи свідчать про те, що на момент оформлення 07.01.2013 року договору дарування на автомобіль, документально підтвердженим його власником був ОСОБА_1, який придбав цей автомобіль 20.12.2012 року. В той же час, не будучи власником автомобіля, громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5, не міг виступати в якості донора при наданні гуманітарної допомоги.

За таких обставин, вказаний транспортний засіб, не мав бути оформлений з наданням пільг, а митні платежі, які необхідно було б сплати склали 33287,2 грн. (мито - 3113,43 грн., акциз - 19436,85 грн., ПДВ - 10736,92 грн.).

Рівненською митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0322/20400/15, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 99 852,6 гривень.

Згідно з ч.1,ч.2,ч.6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Положеннями ст.486 МК України, визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до ст. 486 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з усних пояснень позивача в судовому засіданні, він перевіз автомобіль через кордон на виконання доручення ГУ праці і соціального захисту населення Рівненської ОДА з метою подальшої передачі як гуманітарної допомоги інваліду ОСОБА_6 Ніякої зацікавленості у зменшенні митних платежів на свою користь ОСОБА_1 не мав. Крім того, даний автомобіль був фактично переданий ОСОБА_6 і знаходиться у його володінні та розпорядженні. ОСОБА_1 на даний час не є власником чи розпорядником даного автомобіля, оскільки перевозив його на територію України виключно на виконання доручення ГУ праці і соціального захисту населення Рівненської ОДА, яке є наявне в матеріалах адміністративної справи, копія якої надана суду стороною відповідача.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо виклику з метою зясування обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_6 Однак сторони заперечували щодо його виклику та допиту як свідка в судове засідання, представник відповідача вказав, що не заперечує факт перебування автомобіля у ОСОБА_6, тому немає необхідності в його допиті як свідка.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Необхідною ознакою субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є вина у формі умислу або необережності. Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, що виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1

Показання позивача про те, що він не мав на меті заниження митних платежів, автомобіль не перебуває у його власності, в судовому засіданні нічим не спростовані.

Виходячи з установлених обставин справи, зібрані документи по справі, копії яких надано стороною відповідача, не можуть свідчити про спрямованість дій ОСОБА_1 на неправомірне зменшення розміру належних до сплати митних платежів, що є обовязковою ознакою порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Також суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що у справах про порушення митних правил, передбачених статтями 469, 477-481, 485 МК України стягнення може бути накладене не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень, оскільки вони не ґрунтуються на законі, ці твердження вирвані з контексту частини першої статті 467 МК України, без логічного звязку всього змісту цієї частини статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, визначальним фактором можливості накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень, є триваючий характер порушення митних правил, у тому числі передбачених статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, а не сам факт вчинення порушень, передбачених цими статтями.

Відповідно до ст.531 МК підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, давши належну оцінку доводам сторін, суд приходить до висновку про порушення права позивача на всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, яке підлягає захисту шляхом скасування постанови.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 293, 467, 485, 531 Митного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 69, 71, 86, 158163, 167, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови № 0322/20400/15 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, від 10.09.2015 року, - задовольнити.

Постанову заступника начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_8 в справі про порушення митних правил №0322/20400/15 від 10.09.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України - скасувати, а провадження в справі про порушення митних правил закрити.

Постанова, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Гощанський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Пацко

Повний текст постанови виготовлено 18.11.2015 року.