Справа № 809/1269/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 876/8411/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тисменицької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Тисменицької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач - Тисменицька об»єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - Тисменицька ОДПІ) звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з СПД-ФО ОСОБА_1 заборгованість з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 129 640,31 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що фізичною особою ОСОБА_1 не сплачено самостійно задеклароване податкове зобов»язання в сумі 129 640,31 грн., внаслідок отримання ОСОБА_1 додаткового блага у вигляді прощення (анулювання) суми боргу за кредитними договорами. Відповідачем декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік подано, дохід у вигляді анульованої (прощеної) заборгованості у розмірі 129 640,31 грн. задекларовано самостійно, як наслідок податок на доходи фізичних осіб підлягає сплаті до бюджету. .

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, с. Колінці, Тлумацький район, Івано-Франківська область) в дохід бюджету податковий борг в сумі 49 375,75 грн.; в задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Тисменицька ОДПІ оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що відповідачем у податковій декларації від 18.06.2014 року про майновий стан і доходи задекларовано сума до сплати за 2013 рік становить 129 640,31 грн., проте платником податків допущено виникнення заборгованості, а тому на момент звернення до суду борг відповідача становить 129 640,31 грн. Позивачем вжито всіх заходів для вивчення джерел отримання доходів ОСОБА_1 та діяла згідно чинного законодавства, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідач у 2013 році отримав дохід як додаткове благо, який згідно абзацу «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України підлягає включенню до загального річного оподатковуваного доходу та підлягає відображенню в податковій декларації про майновий стан і доходи.

ОСОБА_1 включено до загального річного оподатковуваного доходу у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом суму 129 640,31 грн., шляхом подання до контролюючого органу розрахунку зобов»язань з податку на доходи фізичних осіб, згідно із підпунктом «є» пункту 176.1 статті 176 розділу ІV Податкового кодексу України за 2013 рік (а.с. 7).

З Розрахунку заборгованості перед бюджетом Тисменицької ОДПІ по ОСОБА_1 видно, що станом на 20.03.2015 року податковий борг відповідача по сплаті податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування становить 129 640,31 грн.

Зазначений податковий борг виник внаслідок несплати у встановлений законом строк узгодженого грошового зобов»язання, зазначеного відповідачем у податковій декларації від 18.06.2014 року про майновий стан і доходи.

Позивачем надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» №1374-25 від 04.08.2014 року, в якому зазначено, що загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов»язаннями станом на 03.08.2014 року становить 129 640,31 грн.

Станом на дату розгляду справи доказів погашення відповідачем податкового боргу на суму 129 640,31 грн. суду не надано.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що різниця між загальною сумою заборгованості за кредитом та оподаткованою сумою 15-ма процентами являється сума 278551,92 грн. Вказана сума підлягає оподаткуванню за ставкою 17%, що в свою чергу становить 47 353,83 грн. (278 551,92 грн.*17%/100%).

Таким чином, заборгованість відповідача з податку з доходів фізичних осіб становить 69 277,83 грн. (47 353,83 грн.+21 924 грн.).

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступних підстав.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов»язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі ст. 92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

ПК України регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов»язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов»язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов»язання.

У п. 57.3 ст. 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов»язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов»язаний сплатити нараховану суму грошового зобов»язання протягом протягом 10-календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов»язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов»язання та/або пені вважається узгодженою.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, дохід у вигляді анульованої (прощеної) заборгованості у розмірі 129 640,31 грн. відповідачем задекларовано самостійно, отже така сума в силу п. 54.1 ст. 54 ПК України є узгодженою.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов»язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, оскільки відповідачем не сплачено суми грошового зобов»язання. Однак, доказів погашення відповідачем податкового боргу на суму 129 640,31 грн. не надано.

Відповідно до п.п. 20.1.18, п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пунктів 95.2 - 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене, оскільки за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 129 640,31 грн., а суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт погашення цього податкового боргу, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такий борг підлягає стягненню на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тисменицької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2014 року у справі №813/7924/14 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, с. Колінці, Тлумацький район, Івано-Франківська область) на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 129 640 (сто двадцять дев»ять тисяч шістсот сорок) гривень 31 копійку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.11.2015 року.