Справа № 205/219/12
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/9991/40029/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Головчук С.В., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Діліжанс» до Жмеринської міської ради Вінницької області, треті особи - виконавчий комітет Жмеринської міської ради, Жмеринська міжрайонна прокуратура Вінницької області про скасування рішень за касаційною скаргою Приватного підприємства «Діліжанс» на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2012 року Приватне підприємство (далі - ПП) «Діліжанс» звернулося до суду з позовом до Жмеринської міської ради Вінницької області, треті особи - виконавчий комітет Жмеринської міської ради, Жмеринська міжрайонна прокуратура Вінницької області, в якому просив скасувати прийняті Жмеринською міською радою рішення від 05 січня 2012 року №294 «Про розгляд протесту Жмеринської міжрайонної прокуратури № 73/4741 вих-11 від 19 грудня 2011 року на рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради «Про затвердження результатів проведення конкурсів на здійснення пасажирських перевезень маршрутами міста» від 19 серпня 2009 року №175» та рішення № 295 «Про скасування результатів проведення конкурсів на здійснення пасажирських перевезень на маршруті 2-А» від 15 липня 2010 року №161» як такі, що не мають правових підстав для їх прийняття і не відповідають Конституції та законам України.

В обґрунтування позову зазначило, що органи місцевого самоврядування у відповідності до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року не можуть скасовувати ненормативні правові акти, якими є оскаржувані рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради № 175 від 19 серпня 2009 року та № 161 від 15 липня 2010 року і за якими виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією ПП «Діліжанс» прав та охоронюваних законом інтересів. Також вважає, що орган місцевого самоврядування при прийнятті своїх рішень не врахував положення постанови Кабінету Міністрів України № 176 від 18 лютого 1997 року, якою дозволяється збільшувати міські маршрути, що не є порушенням Закону України «Про автомобільний транспорт».

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2012 року адміністративний позов задоволено. Скасовано прийняті Жмеринською міською радою Вінницької області 05 січня 2012 року на 18 сесій 6 скликання рішення № 294 «Про розгляд протесту Жмеринської міжрайонної прокуратури № 73/4741 вих-11 від 19 грудня 2011 року на рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради «Про затвердження результатів проведення конкурсів на здійснення пасажирських перевезень маршрутами міста» від 19 серпня 2009 року № 175» та рішення № 295 «Про скасування рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради «Про затвердження результатів проведення конкурсів на здійснення пасажирських перевезень на маршруті 2-А» від 15 липня 2010 року № 161».

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нову постанову, якою відмовлено ПП «Діліжанс» у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПП «Діліжанс», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 серпня 2009 року виконавчим комітетом Жмеринської міської ради було прийнято рішення № 175 «Про затвердження результатів проведення конкурсів на здійснення пасажирських перевезень маршрутами міста», за яким переможцем у конкурсі на здійснення пасажирських перевезень у місті Жмеринка було визнано ПП «Діліжанс».

20 серпня 2009 року між виконавчим комітетом Жмеринської міської ради та ПП «Діліжанс» було укладено договори №17, № 18 на здійснення пасажирських перевезень на маршрутах № 1-А, №1-Б відповідно.

15 липня 2010 року виконавчим комітетом Жмеринської міської ради було прийнято рішення № 161 «Про затвердження результатів проведення конкурсу на здійснення пасажирських перевезень на маршруті 2-А», за яким було визначено переможця ПП «Діліжанс», з яким у подальшому було укладено договір № 22 про надання послуг з перевезення пасажирів на маршруті 2-А.

19 грудня 2011 року на рішення виконкому Жмеринської міської ради №175 від 19 серпня 2009 року Жмеринською міжрайонною прокуратурою було винесено протест, в якому зазначено, що відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» проведення Жмеринською міською радою конкурсів на автобусних маршрутах загального користування №1-А «Перехрестя с. Коростівці - с. Лелеки через центр міста», №1-Б «Перехрестя с. Коростівці - с. Лелеки через Велику Жмеринку», які виходять за межі м. Жмеринка і відносяться до категорії приміських, не належить до компетенції Жмеринської міської ради.

Рішенням 18 сесії 6 скликання Жмеринської міської ради від 05 січня 2012 року № 294 задоволено протест Жмеринської міжрайонної прокуратури від 19 грудня 2011 року № 73/4741 вих-11 та скасовано рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради № 175 від 19 серпня 2009 року «Про затвердження результатів проведення конкурсів на здійснення пасажирських перевезень маршрутами міста» в частині затвердження результатів проведення конкурсу на перевезення пасажирів автомобільним транспортом по маршрутах: №1-А «Перехрестя с. Коростівці - с. Леляки через центр міста»; №1-Б «Перехрестя с. Коростівці - с. Леляки через Велику Жмеринку».

Рішенням 18 сесії 6 скликання Жмеринської міської ради від 05 січня 2012 року №295 скасовано рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради «Про затвердження результатів проведення конкурсів на здійснення пасажирських перевезень на маршруті 2-А» від 15 липня 2010 року №161, яким введено в дію рішення конкурсного комітету по проведенню конкурсів на здійснення перевезень по м. Жмеринка від 05 липня 2010 року щодо визнання переможцем конкурсу на здійснення перевезень на автобусному маршруті загального користування 2-А «с. Леляки - вул. Гастелло» ПП «Діліжанс», оскільки маршрут виходить за територіально-адміністративні межі міста Жмеринка і відноситься до категорії приміських.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 9 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють контроль за виконанням транспортного законодавства на відповідній території згідно з повноваженнями, визначеними законами України.

Статтею 7 цього Закону встановлено, що організація пасажирських перевезень покладається на міжнародних та міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), - на урядовий орган державного управління на автомобільному транспорті; на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо-обласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим чи обласні держадміністрації; на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Згідно статті 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 20 Закону України «Про прокуратуру» (чинній на час виникнення спірних правовідносин) при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право вносити подання або протест на рішення місцевих Рад залежно від характеру порушень.

Згідно статті 21 цього Закону протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи.

У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, підставами для винесення оскаржуваних рішень слугував протест прокурора, яким встановлено, що маршрути №1-А «Перехрестя с. Коростівці - с. Лелеки через центр міста», та №1-Б «Перехрестя с. Коростівці - с. Лелеки через Велику Жмеринку», виходячи з їх назв та схем руху, виходять за територіально-адміністративні межі міста Жмеринка і відносяться до категорії приміських, у зв'язку з чим рішення виконавчого комітету в частині визнання переможця конкурсу на вказаних маршрутах суперечать вимогам статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», в силу яких організація пасажирських перевезень на міжміських та приміських внутрішньо-обласних автобусних маршрутах загального користування віднесена до виключних повноважень обласних державних адміністрацій.

Частиною 9 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 26 цього Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Таким чином, оскільки прийняття виконавчим комітетом Жмеринської міської ради рішень № 175 від 19 серпня 2009 року та № 161 від 15 липня 2010 року не відноситься до компетенції виконавчого комітету, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувані рішення прийняті Жмеринською міською радою Вінницької області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, судом апеляційної інстанції обґрунтовано не взято до уваги посилання позивача на пункт 20 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» №176 від 18 лютого 1997 року щодо можливої зміни шляху проходження (продовження або скорочення без зміни виду сполучення), що не перевищує 25 відсотків загальної протяжності маршруту, оскільки за змістом наведеної норми продовження шляху проходження на 25 відсотків загальної протяжності маршруту можливе лише за умови, що вид сполучення буде незмінним.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Діліжанс» залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко С.В. Головчук М.І. Мойсюк