Справа № 705/4206/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/4206/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук В.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Голови Уманської районної державної адміністрації Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Колективного сільськогосподарського підприємства «Родниківка» до Голови Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Колективне сільськогосподарське підприємство «Родниківка» звернувся до суду з позовом до Голови Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним рішення Голови Уманської районної державної адміністрації №01-01-17/2619 від 12.06.2015 року про відмову у наданні дозволу та видачі, реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) земель, які знаходяться у постійному користуванні КСП «Родниківка»; -скасування рішення Голови Уманської районної державної адміністрації №01-01-17/2619 від 12.06.2015 року про відмову у наданні дозволу та видачі, реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) земель, які знаходяться у постійному користуванні КСП «Родниківка»; - зобов'язання Голову Уманської районної державної адміністрації видати розпорядження щодо видачі та реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Родниківка», відповідно до списку осіб, затверджених Протоколом комісії з розпаювання землі КСП «Родниківка» від 26.05.2015 року № 1; - визнання права на земельну частку (пай) осіб з числа працівників, пенсіонерів та прирівняних до них осіб підприємства, внесених до списку, затвердженого Протоколом комісії з розпаювання землі КСП «Родниківка» від 26 травня 2015 року №1.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 вересня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Голова Уманської районної державної адміністрації Черкаської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Колективне сільськогосподарське підприємство «Родниківка» (далі - КСП «Родниківка») створене за рішенням загальних зборів членів трудового колективу, що підтверджується протоколом № 1 від 07 листопада 2014 року.

Згідно п. 1.4 Статуту, КСП «Родниківка» є правонаступником усіх прав та обов'язків реорганізованого шляхом перетворення Державного підприємства «Родниківка», .

08 червня 2015 року Голова Колективного сільськогосподарського підприємства «Родниківка» звернувся до Уманської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу та видачу сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) щодо земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні підприємства.

Уманською районною державною адміністрацією листом № 01-01-17/2619 від 12 червня 2015 року за підписом Голови було надано КСП «Родниківка» відповідь на зазначену заяву із роз'ясненням норм чинного законодавства.

Вважаючи вказаний лист відмовою у задоволенні своєї заяви, не погоджуючись із ним та вважаючи протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення голови Уманської районної державної адміністрації № 01-01-17/2619 від 12.06.2015 року, яким було відмовлено у задоволенні вищезазначеної заяви КСП «Родниківка», суперечить нормам чинного законодавства України та підлягає скасуванню, а тому відмова у задоволенні вимоги про визнання права на паювання на користь членів (пенсіонерів) КСП призведе до порушення їх права.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, зокрема пунктом 1, встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 Указу визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до п. 5 Указу Президента України «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Даний сертифікат є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Згідно ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Разом з тим, згідно з пунктом 8 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, сільськогосподарські підприємства, які до введення у дію цього Кодексу уклали з власниками земельних часток (паїв) договори оренди, можуть, за бажанням власників цих часток (паїв), замовити землевпорядній організації виконання землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), видачі їх власникам державних актів на право власності на землю та оплатити виконання таких робіт. Сільськогосподарське підприємство має переважне право на оренду земельних ділянок у таких громадян на строк, що був обумовлений у договорі оренди земельної частки (паю), або, за погодженням сторін, на інший строк.

Члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

При обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які були передані в оренду із земель державної чи комунальної власності або які на час набрання чинності Земельним кодексом України належали цим підприємствам на праві колективної власності чи перебували у постійному користуванні, за винятком земель, що не підлягають приватизації або залишаються у державній чи комунальній власності відповідно до цього Кодексу.

При цьому, пунктом 17 Розділу X Перехідних положень Земельного Кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

За приписами ч. 7 ст. 25 Земельного кодексу України, при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які перебували у постійному користуванні державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, за винятком земель, що залишаються у державній та комунальній власності. Загальний розмір обчисленої для приватизації площі сільськогосподарських угідь поділяється на загальну кількість осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Частинами 3, 4 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Водночас частинами 1 та 2 ст. 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Таким чином, перелік осіб, які мають право набуття постійного користування земельною ділянкою є вичерпним, при цьому, такий перелік не включає в себе колективні, в тому числі сільськогосподарські, підприємства.

З наведеного вбачається, що право на звернення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відповідно до їх повноважень, із відповідним клопотанням про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій мають працівники цих підприємств, установ та організацій, працівники державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа.

З матеріалів справи вбачається, що Колективне сільськогосподарське підприємство «Родниківка» є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської та іншої продукції і діє на засадах підприємництва і самоврядування.

Загальними зборами працівників, пенсіонерів та прирівняних до них осіб КСП «Родниківка» протоколом №3 від 29 січня 2015 року та протоколом №4 від 05 березня 2015 року було затверджено Положення про розпаювання землі КСП «Родниківка», Положення про комісію з розпаювання землі КСП «Родниківка».

Комісією з розпаювання землі КСП «Родниківка» на засіданні від 26 травня 2015 року було складено і затверджено список осіб, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Родниківка з числа працівників, пенсіонерів та прирівняних до них осіб підприємства, що підтверджується Протоколом №1 комісії з розпаювання землі КСП «Родниківка».

Рішенням Загальних зборів працівників, пенсіонерів та прирівняних до них осіб КСП «Родниківка» від 27.05.2015 року було затверджено перелік осіб, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Родниківка» та уповноважено Голову правління КСП «Родниківка» звернутись до Уманської районної державної адміністрації про прийняття рішення про приватизацію, видачу та реєстрацію сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Родниківка», що підтверджується протоколом № 5 від 27.05.2015 року Загальних зборів працівників, пенсіонерів та прирівняних до них осіб КСП «Родниківка».

Зі змісту наведених вище норм законодавства вбачається, що право звернення із відповідним клопотанням про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій мають працівники цих підприємств, установ та організацій, працівники державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа.

Таким чином, Голова Колективного сільськогосподарського підприємства «Родниківка», в інтересах працівників КСП «Родниківка», звернувся до Уманської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу та видачу сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) щодо земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні підприємства.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, позовної заяви, із позовом до суду звернулося Колективне сільськогосподарське підприємство «Родниківка», тоді, як належним позивачем по справі можуть бути працівники, пенсіонери та прирівняні до них осіб КСП «Родниківка» або уповноважена останніми на те особа.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано доказів порушення з боку відповідача саме його прав та інтересів при здійсненні відповідачем його владних управлінських функцій, а тому останній у даній справі є неналежним позивачем.

Враховуючи викладене, в тому числі те, що Головою Уманської районної державної адміністрації своїм листом № 01-01-17/2619 від 12 червня 2015 року фактично було надано роз'яснення Голові Колективного сільськогосподарського підприємства «Родниківка», який звернувся в інтересах працівників, пенсіонерів та прирівняних до них осіб КСП «Родниківка», щодо порядку звернення із такими клопотаннями, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що Головою Уманської районної державної адміністрації було неправомірно відмовлено у задоволенні заяви КСП «Родниківка».

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у задоволенні вимоги про визнання права на паювання на користь членів (пенсіонерів) КСП призведе до порушення їх права, встановленого державою, оскільки, відповідно до норм чинного законодавства, таким правом наділені саме ці особи, а не колективне сільськогосподарське підприємство

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог Колективного сільськогосподарського підприємства «Родниківка», оскільки останнє не є належним позивачем у справі, а тому постанова суду підлягає скасуванню з винесенням нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Голови Уманської районної державної адміністрації Черкаської області задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 вересня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Колективного сільськогосподарського підприємства «Родниківка» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено 17.11.2015 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.