Справа № 804/1658/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 р. Справа № 804/1658/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Дніпровський» до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.08.2014 № НОМЕР_1,
22 січня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Дніпровський» до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.08.2014 № НОМЕР_1 ( форми «Р»).
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Нікопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складений акт від 28.07.2014 №2226/1601/36020648, в ході якої не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ «Газтрейдінвест» та ТОВ «Аріона - Торг», всього на суму 1225497,54 грн. Зазначені обставини обумовили прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 18.08.2014 № НОМЕР_1, за яким ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 1838246, 34 грн., з яких за основним платежем на суму 1225497, 54 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 612748, 80 грн.
Позивач зазначив, що у перевіряємому періоді ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» мало договірні відносини із вищевказаними підприємствами з газопостачання; придбаний у останніх природний газ позивач використовував у власній господарській діяльності для опалення підприємства, факт придбання підтверджується первинними документами, які надавалися відповідачу під час перевірки. Висновки податкового органу ґрунтуються лише на оцінці взаємовідносин ТОВ «Газтрейдінвест» та ТОВ «Аріона - Торг» з їх контрагентом - постачальником ТОВ «ЄВРО - ТЕК 2011», які іншими контролюючими органами були визнані нереальними та по яких відсутні обєкти оподаткування. Позивач наголосив на тому, що відносини по ланцюгу ТОВ «Газтрейдінвест» та ТОВ «Аріона Торг» з їх контрагентами - постачальниками не мають безпосереднього впливу на відносини ТОВ «Газтрейдінвест», ТОВ «Аріона Торг» - ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський». За таких обставин, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення 18.08.2014 № НОМЕР_1 ( форми «Р»).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 відкрито провадження в адміністративний справі № 804/1658/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11.02.2015.
Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях проти заявленого адміністративного позову. Відповідач зазначив, що під час перевірки взаємовідносин позивача із ТОВ «Газтрейдінвест», ТОВ «Аріона - Торг» із ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» у період: з 01.01.2012 по 31.05.2014 виявлено відсутність реального здійснення господарських операцій між вказаними підприємствами, з огляду на що, податковий орган встановив завищення суми податкового кредиту у перевіряємому періоді на суму 1225497,54 грн. та нарахував штрафні санкції у розмірі 612748, 80 грн. За таких обставин, оскаржене податкове повідомлення - рішення 18.08.2014 № НОМЕР_1 (форми «Р») є правомірним, а тому у суду відсутні підстави для його скасування.
У судовому засіданні представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача також подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 23.01.2015 № 19959238, зробленого судом, видами діяльності позивача є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (Код КВЕД 01.11); розведення свійської птиці (основний) (Код КВЕД 01.47); виробництво м'яса свійської птиці (Код КВЕД 10.12); виробництво м'ясних продуктів (Код КВЕД 10.13); виробництво олії та тваринних жирів (Код КВЕД 10.41); виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (Код КВЕД 10.91); оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами (Код КВЕД 46.32).
Судом встановлено, що на підставі наказу від 07.07.2014 № 990, Нікопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Акопт», ТОВ «Дайкор Торг», ТОВ «Арсаон», СТОВ «Перемога», ТОВ «Джібісіді Плюс», ТОВ «Газтрейдінвест», ТОВ «Аріона - Торг» за період діяльності: з 01.01.2012 по 31.05.2014 у фактичних періодах їх здійснення.
Результати перевірки оформлені актом від 28.07.2014 № 2226/1601/36020648.
В ході перевірки посадові особи відповідача дійшли висновку про нереальність господарських операцій з придбання природного газу між ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» та ТОВ «Газтрейдінвест», ТОВ «Аріона - торг», що знайшло своє відображення у п. 2 висновків акту від 28.07.2014 № 2226/1601/36020648. В означеному акті зазначено, що документальною позаплановою перевіркою ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Газтрейдінвест», ТОВ «Аріона - торг», їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме: встановлено невідповідність змісту первинних документів суті господарських операцій, які визнані нереальними по ланцюгу постачання, відсутність обєктів оподаткування та порушення ст. 185, ст. 188, ст. 198, ст. 201, ст. 209 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 1225497, 54 грн., в тому числі за періоди: вересень 2013 року - 231250, 45 грн.; жовтень 2013 року - 272446, 90 грн.; листопад 2013 року 563176,00 грн.; грудень 2013 року - 158624, 19 грн.
На підставі акту від 28.07.2014 № 2226/1601/36020648, відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 18.08.2014 № НОМЕР_1 (форми «Р»), за яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 1838246, 34 грн., з яких за основним платежем у розмірі 1225497, 54 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 612748,80 грн.
Зі змісту акту перевірки встановлено, що підставою для висновку про нереальність господарських операцій позивача із ТОВ «Газтрейдінвест» слугувало те, що за даними податкового органу у вказаного підприємства відсутні поставки та обєкти оподаткування по взаємовідносинам із ТОВ «Євро - Тек 2011», отриманий від якого природний газ в подальшому був поставлений позивачеві. Окрім того, у відношенні вказаних постачальників контролюючими органами складені відповідні акти, в яких відображена відсутність реального постачання природного газу, посилання на них міститься на стор. 95 акту перевірки від 28.07.2014 № 2226/1601/36020648.
Підставою для висновку про нереальність господарських операцій позивача із ТОВ «Аріона - торг» слугував акт ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18.02.2014 № 100/26 52 22 - 05/38213308 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Аріона - торг» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.01.2013 по 31.10.2013.
Дослідивши надані сторонами докази та обставини справи, суд не погоджується із позицією податкового органу щодо нереальності господарських операцій між ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» та ТОВ «Газтрейдінвест», ТОВ «Аріона - торг» у перевіряємому періоді, у зв'язку з наступним.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13 - 10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку, тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, у якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Також, у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобовязань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача, що правочин, укладений позивачем із ТОВ «Газтрейдінвест» не спрямований на настання реальних правових наслідків через те, що за ланцюгом між ТОВ «Газтрейдінвест» та ТОВ «Євро - Тек 2011» відсутні обєкти оподаткування, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачання платником податків, та його безпосереднім контрагентом.
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили ТОВ «Газтрейдінвест» та ТОВ «Аріона -торг» або їх контрагенти. Аналогічну позицію з цього приводу займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 (номер судового рішення в ЄДРСР № 3060678).
В Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 06.05.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» та ТОВ «Газтрейдінвест», ТОВ «Аріона - торг» і реальність зміни майнового стану першого.
Статутом ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» передбачено, що основним видом діяльності підприємства є розведення свійської птиці.
Матеріалами справи підтверджено, що у своїй діяльності підприємство використовує майновий комплекс, який включає у себе, зокрема, пташники та інкубаторії для вирощування та утримання птиці, який забезпечений газопостачанням. Специфікою діяльності позивача викликана необхідність безперебійного газопостачання до ряду будівель підприємства.
У перевіряємому періоді позивач із ТОВ «Газтрейдінвест» та ТОВ «Аріона - торг» мав договірні відносини із газопостачання.
Судом встановлено, що між ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» та ТОВ «Газтрейдінвест» укладений договір від 16.08.2013 № 16/08/13-07 на постачання природного газу, предметом якого є те, що ТОВ «Газтрейдінвест» зобов'язалося передавати у власність ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» природний газ та послуги з розподілу та постачання газу.
У перевіряємому періоді постачання газу позивачеві ТОВ «Газтрейдінвест» здійснювалося на підставі додаткових угод від 16.08.2013 № 1, від 12.09.2013 № 2, від 26.09.2013 № 3, від 28.10.2013 № 4, від 28.11.2013 № 5, від 30.12.2013 № 6, від 03.01.2014 № 07.
Постачальником ТОВ «Газтрейдінвест» складені та видані позивачеві податкові накладні, які містяться в матеріалах справи (а. с. 112 - 147, т. 2).
На підтвердження отримання товару сторонами підписані акти приймання - передачі природного газу від 30.09.2013 № 57 на суму 1287439, 83 грн. за поставлені 306,985 (тис м. куб), від 31.10.2013 № 78 на суму 1464344,00 грн. за поставлені 350 тис. м. куб, від 30.11.2013 № 89 на суму 1663559, 95 грн. за поставлені 393, 852 куб. м. куб., від 31.12.2013 № 115 на суму 2667304, 08 грн. за поставлені 630 тис. м. куб.
Оплата проведена у безготівковій формі, факт оплати підтверджується випискою з особового рахунку ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» (а.с. 148 186, т. 2).
Між позивачем та ТОВ «Аріона - торг» укладений договір купівлі - продажу природного газу від 16.10.2013 № А 13- 4, на підставі якого вказаним підприємством було здійснено постачання ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» природного газу в обсязі 64,175 тис. м. куб. До договору сторонами підписаний акт приймання - передачі природного газу від 31.10.2013.
Розрахунок проведений шляхом взаємозаліку зустрічних вимог від 31.10.2013.
Постачальником складена та видана ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» податкова накладна від 31.10.2013 № 27 на суму 270337, 36 грн.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 ( далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, факт здійснення господарських операцій між позивачем і його контрагентами ТОВ «Газотрейдінвест» та ТОВ «Аріона - торг» підтверджується первинними документами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підставі вищезазначеного, судом встановлений рух активів від ТОВ «Газотрейдінвест» та ТОВ «Аріона - торг» до позивача.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Судом встановлено, що транспортування природного газу, що придбається у будь -якого суб'єкта даного ринку, магістральними трубопроводами здійснюється для ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» ПАТ «Укртрансгаз» на підставі договору від 10.12.2013 № 14 49.
Разом з тим, розподіл придбаного природного газу здійснюється іншим уповноваженим суб'єктом - ПАТ «Дніпропетровськгаз», структурним підрозділом якого є «Нікопольське управління по експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» та здійснюється на підставі договору від 28.12.2012 № 2013/Т-ПР 091468.
Статтею 5 Закону України «Про природні монополії» визначені сфери діяльності суб'єктів природних монополій. Так, відповідно до положень цього Закону регулюється діяльність суб'єктів природних монополій у таких сферах: транспортування нафти і нафтопродуктів трубопроводами; транспортування природного і нафтового газу трубопроводами; розподіл природного і нафтового газу трубопроводами; зберігання природного газу в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності із зберігання природного газу (ліцензійними умовами); транспортування інших речовин трубопровідним транспортом.
Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу» визначені правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу ( далі Закон).
Пунктом 13 - 1 частини 1 статті 1 вказаного Закону визначено, що магістральні мережі (магістральні газопровідні мережі, магістральні газопроводи) - технологічний комплекс, що функціонує як єдина система і до якого входить окремий газопровід з усіма обєктами і спорудами, звязаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька газопроводів, якими здійснюється транзитне, міждержавне, міжрегіональне транспортування природного газу від пунктів приймання до пунктів передачі природного газу, у тому числі до газорозподільних мереж з метою подальшого розподілу.
У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 1 цього Закону, єдина газотранспортна система України - виробничий комплекс, що складається з магістральних газопроводів та газорозподільних мереж, підземних сховищ газу та інших організаційно і технологічно пов'язаних з ними об'єктів та споруд, призначених для транспортування, розподілу і зберігання природного газу.
Відповідно п. 18 вказаної статті Закону, постачання природного газу господарська діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню і полягає в наданні послуг та пов'язана з реалізацією природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Договір на постачання природного газу повинен відповідати типовому договору, форма якого затверджується органом, що здійснює державне регулювання на ринку природного газу (за наявності такого типового договору).
Суб'єкт, уповноважений Кабінетом Міністрів України на формування ресурсу природного газу для споживачів України, зобов'язаний забезпечити гарантованого постачальника ресурсом природного газу в необхідному йому обсязі відповідно до договорів, укладених із споживачами (ч. 5 ст. 12 Закону).
Статтею 13 вказаного Закону визначений порядок транспортування природного газу. Так, транспортування природного газу здійснюється відповідно до договору. За договором транспортування природного газу газотранспортне підприємство зобов'язується транспортувати природний газ, довірений йому замовником, магістральними трубопроводами до пункту приймання - передачі газу та передати його замовнику, а замовник зобов'язується сплатити газотранспортному підприємству встановлену в договорі вартість транспортування.
Пунктом приймання - передачі газу є об'єкт єдиної газотранспортної системи України, на якому здійснюється передача природного газу між учасниками газового ринку, обладнаний вузлом обліку природного газу.
Стаття 14 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» визначає порядок розподілу природного газу.
Розподіл природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким газорозподільне підприємство зобов'язується транспортувати природний газ, довірений йому замовником, газорозподільними мережами до пункту приймання - передачі газу та передати його споживачу, який відповідно до законодавства має право на одержання зазначеного газу, а замовник зобов'язується сплатити за доставку газу за встановленою в договорі платою.
Вищенаведені норми чинного законодавства свідчать про те, що діяльність з постачання газу є специфічною сферою, яка можлива лише за наявності ліцензії та за наявності доступу до газотранспортної системи країни, що входить до природних монополій. Окрім того, постачальник повинен мати договірні взаємовідносини з підприємством - транспортувальником, яким є ПАТ «Укртрансгаз» (підприємство - монополіст) та уповноваженими розподільчими підприємствами, у даному випадку, ПАТ «Дніпропетровськгаз».
З огляду на специфіку вищеописаних правовідносин споживач - ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» позбавлений можливості вільно обирати контрагента у вказаній сфері - постачальника природного газу через загальні газотранспортні мережі.
Таким чином, судом критично оцінюються доводи податкового органу про не спрямованість правочинів між ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» із ТОВ «Газтрейдінвест» та ТОВ «Аріона - торг» на настання реальних правових наслідків.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на вищезазначені норми чинного податкового законодавства, дослідивши надані позивачем первинні документи, суд дійшов висновку, що сума податкового кредиту, всього у сумі 1225497, 54 грн., в тому числі за періоди: вересень 2013 року - 231250,45 грн.; жовтень 2013 року - 272446, 90 грн.; листопад 2013 року -563176,00 грн.; грудень 2013 року - 158624,19 грн., сформована позивачем правомірно та підтверджується первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи.
За таких обставин, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і доведеність позивачем невідповідності винесеного оскарженого податкового повідомлення - рішення від 18.08.2014 № НОМЕР_1 (форми «Р») вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 94, 122, 128, 159 163, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Дніпровський» до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.08.2014 № НОМЕР_1 ( форми «Р») задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 18.08.2014 № НОМЕР_1 ( форми «Р»).
Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Дніпровський» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1