Справа № 461/12786/13а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 876/8744/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, треті особи - Департамент містобудування Львівської міської ради, ОСОБА_4, Львівське комунальне підприємство «Зелений Львів» про визнання неправомірною бездіяльність,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Львівської міської ради, треті особи - Департамент містобудування Львівської міської ради, ОСОБА_4, Львівське комунальне підприємство «Зелений Львів», в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про вилучення земель, які незаконно включені в межі Скнилівського парку у м. Львові.

Позовну заяву мотивовано тим, що вони звернулись до відповідача із заявою про вилучення земель, які незаконно включені в межі Скнилівського парку у м.Львові. У листі ставилось питання про законність користування заявниками земельної ділянки, яка тепер входить в межі Скнилівського парку у м. Львові. За результатами звернення позивачів до Львівської міської ради, вони отримали відповідь, згідно якої їм роз»яснено, що ухвалою Львівської міської ради від 12.07.2012 року «Про погодження зовнішніх меж та передачу ЛКП «Зелений Львів» земельних ділянок парку «Скнилівський» для збереження та використання» погоджено зовнішні межі земельних ділянок парку «Снилівський» загальною площею 43,9239 га та передано в постійне користування ЛКП «Зелений Львів» для збереження та використання, за функцією використання землі рекреаційного призначення. Отже, частину земель вилучено, а земельні ділянки площею 0,1 га і 0,0394 га, посвідченні державним актом на право приватної власності від 04.12.1997 року, зареєстровано в книзі записів державних актів і державним актом на право постійного користування, зареєстрованого в книзі записів державних актів, призначені для обслуговування житлового будинку позивачів, не вилучені з меж парку і їх незаконно переведено до іншої категорії земель рекреаційного призначення.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вилучення земель, які незаконно включені в межі Скнилівського парку у м. Львові.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Львівська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що звернення позивачів належним чином розглянуто та надано обґрунтовану відповідь від 05.06.2013 року вих. №2403-вих-960 в строки визначені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Львівської міської ради №1618 від 12.07.2012 року «Про погодження зовнішніх меж та передачу ЛКП «Зелений Львів» земельних ділянок парку «Скнилівський» для збереження та використання», погоджено зовнішні межі земельних ділянок парку «Скнилівський» у м. Львові. Погоджено передати ЛКП «Зелений Львів» у постійне користування для збереження та використання земельні ділянки парку «Скнилівський» за рахунок земель, що не надані у власність або користування за функцією використання землі рекреаційного призначення: земельну ділянку 1 площею 38,4620 га, обмежену вул. Любінською, присадибними ділянками на вул. Чуваській та вул. Солом»янці, вул. Дагестанською, присадибними ділянками на вул. Чуваській, вул. І. Виговського, вул. Скнилівською, вул. Ряшівською, присадибними ділянками на вул. Люблінській. Земельну ділянку 2 площею 4,5454 га. Обмежену вул. Любінською, вул. Ряшівською, кооперативом багатоповерхових гаражів «Авіатор» - малим ПП «Вулкан» - державним підприємством «Міжнародний аеропорт Львів» - ПП «Атол» та «Галмодерн». Земельну ділянку 3 площею 0,6409 га, обмеженою вул. Любінською, вул. Ряшівською. Земельну ділянку 4 площею 0,2756 га, обмежену вул. Солом»янкою, вул. Чуваською, присадибними ділянками на вул. Чуваській (а.с. 6).

Згідно з ухвалою Львівської міської ради №3331 від 23.02.2006 року, якою затверджено відповідно до погоджених графічних матеріалів межі земельної ділянки парку «Скнилівський», обмеженої вулицями Любінською, І. Виговського, Скнилівською та Щирецькою, орієнтованою площею 58,0 га у межах фактичного землекористування (а.с.6).

29.04.2013 року позивачі звернулись до Львівської міської ради із заявою про те, що земельні ділянки, незаконно включені в межі парку, площею 0,10 га на АДРЕСА_1 знаходяться у спільній власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На земельну ділянку виданий державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1, зареєстрований 04.12.1997 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 3-3 №227. Згідно із земельно-кадастровими даними земельна ділянка площею 0,0394 га на АДРЕСА_1 знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для обслуговування будинку.

На земельну ділянку виданий державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_2, зареєстрований 04.12.1997 року в книзі записів державних актів на право постійного користування землею 4-3 за №56. Згідно із довідки державного архіву у Львівській області та довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за родиною ОСОБА_3 рахується 1,16 га.

У зазначеній заяві просять дати згоду на вилучення земель площею 1,16 га з меж парку «Скнилівський» (а.с. 5, зворот).

Листом Львівської міської ради від 05.06.2013 року №2403-вих-960, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано відповідь на звернення від 29.04.2013 року, в якому роз»яснено, що ухвалою Львівської міської ради №1618 від 12.07.2012 року «Про погодження зовнішніх меж та передачу ЛКП «Зелений Львів» земельних ділянок парку «Скнилівський» для збереження та використання» погоджено зовнішні межі земельних ділянок парку «Скнилівський» загальною площею 43,9239 га та передано в постійне користування ЛКП «Зелений Львів» для збереження та використання, за функцією використання - землі рекреаційного призначення. Згідно з ст. 1 Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011 №3159-Л, введено мораторій строком на п»ять років на зміну цільового призначення земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень.

Крім того, зазначено, що згідно з п. 4 ст. 78 Земельного кодексу України земельні ділянки, які були у власності осіб до 15.05.1992 року не повертаються, а гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 використали право безоплатної передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 згідно з нормами земельного законодавства (а.с. 5).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач всупереч вимогам чинного законодавства не виніс питання заявників на розгляд сесії Львівської міської ради, як це вимагається ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому вважав, що відповідачем неналежно розглянуто звернення позивачів.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими виходячи з наступного.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено статтею 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

У відповідності до приписів цієї статті надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як видно з матеріалів справи, дана земельна ділянка загальною площею 1,16 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ухвалою Львівської міської ради від 23.02.2006 року №3331 включено в межі Скнилівського парку м. Львова.

Аналізуючи вищенаведене, слід зробити висновок, що відповідачем правомірно відмовлено позивачам у наданні згоди на вилучення земельної ділянки площею 1,16 га з меж парку «Скнилівський», оскільки місце розташування цієї земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем правомірно відмовлено у наданні згоди на вилучення земельної ділянки площею 1,16 га з меж парку «Скнилівський», з дотриманням норм чинного законодавства та підстав для визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про вилучення земель, які незаконно включені в межі Скнилівського парку у м. Львові колегія суддів не знаходить, відтак позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити, постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року у справі №461/12786/13-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.11.2015 року.