Справа № 750/3059/15-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3059/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2015 року з позовом до ОСОБА_3 та просило стягнути з відповідача 5600 грн. надміру виплачених бюджетних коштів за період з 21.11.2014 по 31.01.2015.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 разом із сім'єю звернувся до УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради із заявами про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. При заповненні заяв про взяття на облік у рядку «Види соціальних виплат, які отримує» не було зазначено про отримання будь-яких соціальних виплат крім отримання дружиною позивача допомоги сім'ям з дітьми.

24 Листопада 2014 року УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради відповідачу було призначено допомогу переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

30 Січня 2015 року на адресу позивача надійшов лист Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 22.01.2015 року № 684/о/14-15/5, в якому зазначалось про те, що питання надання сім'ям військовослужбовців щомісячної адресної допомоги особам, як переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, слід розглядати у разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житлом та не отримує виплат на зазначені цілі.

30 січня 2015 року позивачем винесено розпорядження № 05-15/270, відповідно до якого ОСОБА_3 було припинено виплату вказаної вище допомоги з 01.02.2015.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та грошова компенсація за піднайом житла, що передбачена Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом ними житлових приміщень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, мають однакову правову природу та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з такого.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Частинами 1 та 2 статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Згідно з ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, з викладених законодавчих норм вбачається, що до юрисдикції адміністративних судів належать публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень, який здійснює управлінські функції та реалізує свою компетенцію на основі законодавства.

Водночас спір про стягнення УПСЗН з фізичної особи надміру виплачених коштів, зокрема, щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для відшкодування безпідставних витрат бюджетних коштів, фактично є спором щодо повернення безпідставно набутого майна в порядку ст. 1212 ЦК України та належить до компетенції судів цивільної юрисдикції, а не адміністративної.

Аналогічна правова позиція у постанові Верховного Суду України від 18 червня 2013 року № 21-204а13 та ухвалах Вищого адміністративного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №к/9991/73113/11-с та від 18 червня 2015 року у справі № 2-8577/10.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в даному випадку УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради звернулося до суду саме з приводу повернення надмірно сплачених коштів у вигляді адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а не з приводу обчислення, перерахунку чи виплати такої допомоги, колегія суддів вважає, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку, що дану справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі, - закриттю.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 199, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 17 листопада 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С