Справа № 428/8949/13-а
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/8949/13-а
Провадження №2-а/428/273/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Биковій І.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ІДПС ВДАІ Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до інспектора ІДПС ВДАІ Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 03.11.2013 р. о 07-30 год. він їхав за кермом автомобіля «Деу ланос» біля м. Красний Лиман та був зупинений інспекторами ДПС ВДАІ м. Красний Лиман нібито за перевищення швидкості. На момент вимоги щодо зупинки транспортного засобу він їхав зі швидкістю 50 км/год. На зазначеній ділянці дороги не було дорожнього знаку «Початок населеного пункту». Відповідно до пояснень старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, порушення ПДР було зафіксовано вимірювальним приладом «Радіс 2203», який зі слів ОСОБА_2 нібито зафіксував швидкістю руху 102 км/год. Згідно з наданим сертифікатом зазначеного приладу та технічними характеристиками, «Радіс 2203» не має функції фото і кінозйомки, відеозапису. Під час бесіди, інспектори ДПС ВДАІ ОСОБА_3 не надали йому інформації щодо того, чи мають вони законні підстави для виконання службових обов'язків на даній ділянці дороги. Крім того, в порушення норм чинного законодавства України, автотранспорт співробітників ДПС не був належним чином обладнаний та не були виставлені дорожні знаки. Інспектор склав у відношенні нього та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Він вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки здійснення ним правопорушення не підтверджується будь-якими фактичними даними, крім матеріалів протоколу та постанови, які складені з порушенням його прав та вимог процесуального порядку притягнення до адміністративної відповідальності. Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 119478.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив доводи, викладені в адміністративному позові та пояснив, що 03.11.2013 р. він їхав з м. Слов'янськ до м. Сєвєродонецька. Його зупинили працівники ДПС на в'їзді до м. Красний Лиман, при цьому на зазначеному відрізку дорогу знаку «Населений пункт не було», але були будинки, тобто він їхав в межах міста зі швидкістю 50 км/год. При цьому, працівник ІДПС показав на радарі, що швидкість його руху складала 102 км/год. в зв'язку з чим, у відношенні нього було складено адміністративний протокол та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, з якою він не згоден. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач інспектор ІДПС ВДАІ Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області старший лейтенант міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; обґрунтовано; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №119478 від 03.11.2013 р., ОСОБА_1 03.11.2013 р. о 07-34 год. по вул. Пушкіна м. Красний Лиман, керував автомобілем НОМЕР_1, у населеному пункті перевищив швидкість руху на 52 км/год., рухався зі швидкістю 102 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Радіс 2203», чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В силу підпункту б п. 12.9. Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи положення вказаних норм законів та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що гр. ОСОБА_1 дійсно скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №430600 від 03.11.2013 р. та постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №119478 від 03.11.2013 р.

При цьому суд відзначає, що відповідно до положень ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, а також прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Розглянувши всі сторони адміністративного правопорушення, скоєного ОСОБА_1, оцінивши письмові докази по справі, та переконавшись, що внаслідок вчинення правопорушення не було завдано шкоди, суд приходить до висновку, що зазначене адміністративне правопорушення є малозначним, оскільки не становить великої суспільної шкідливості і не завдає значних збитків суспільним інтересам та безпосередньо громадянам.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пунктом 4 статті 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про зміну заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі викладеного, враховуючи малозначність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, керуючись ст. 22 КУпАП, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та змінити постанову серії АА2 №119478 від 03.11.2013 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 122 ч. 1, 222, 251, 252, 288, 293 КУпАП; ст.ст. 4, 6-12, 69, 70, 71, 72, 80, 86, 94, 104, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 03.11.2013 р., звільнивши його від адміністративної відповідальності та обмежившись усним зауваженням.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову в повному обсязі складено 13.01.2014 р.

Суддя Ж. І. Кордюкова