Справа № 2-а-953/2010
Суддя: Мартинов Є. О.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-953/2010 року
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мартинова Є.О.,

при секретарі Макаревич Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Дарницького району м. Києва Гайдука ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у адміністративній справі, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову Серії АА № 628925 по справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2010 року, складену інспектором ДПС ВДАІ по обслуговуванню Дарницького району в м. Києві ОСОБА_3 відносно нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень; Закрити провадження у даній справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 14.10.2010 року о 17.50 годин він рухався власним автомобілем «ВІА СІІД», державний номерний знак НОМЕР_1 на Харківській площі в м. Києві. В цей час він був зупинений працівником ІДПС ВДАІ за нібито порушення ним п. 33.5.16 правил дорожнього руху нібито він не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», здійснив рух прямо зі смуги по якій вказано праворуч, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП. На його заперечення стосовно того, що він не вчиняв дій, які порушували б Правила дорожнього руху України, а рухався відповідно до цих Правил, інспектор потребував надання посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, та страховий поліс, після чого повернувся до свого службового автомобіля та в ньому склав протокол АА 1 № 115051 про адміністративне правопорушення від 14.10.2010року. В подальшому, врахувавши свої думки достатніми для визначення наявності обставин, які свідчать про вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП інпектор ДПС ВДАІ Дарницького району в місті Києві виніс постанову Серії АА № 628925 по справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2010 року. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим, недоведенним з наступних причин: він не порушував Правил дорожнього руху України; ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Вважаю, що суб'єктивна думка, припущення та бажання інпектор ДПС ВДАІ скласти протокол для «статистики», «звітності» або «галочки» не є законною підставою, не може бути достовірним та належним доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення; у ст. 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в разі його вчинення, але оскільки адміністративного правопорушення не було (не було пред'явлено жодного доказу крім безпідставних звинувачень, «правопорушення» не зафіксовано належним чином, як того вимагає чинне законодавство, з врахуванням допущених порушень під час складання протоколу, він не може бути належним доказом моєї вини, і за таких обставин відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання позивач не зявився, подав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав повністю, та просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідач не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, про причину неявки суд не повідомив, ніяких письмових заперечень чи пояснень до суду не направив.

Дослідивши письмову заяву позивача, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії АА 1 № 115051 від 14.10.2010 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 14.10.2010 року в м. Києві на Харківській площі керуючи транспортним засобом «Via Ciid» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», здійснив рух прямо зі смуги по якій рух вказано праворуч, чим порушив п.п 33.5.16 ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП ( а.с. 3).

Постановою в справі про адміністративне правопорушення Серії АА № 628925 від 14.10.2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 гривень (а.с. 4).

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від п»ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 вказаної статті субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що субєктом владних повноважень не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2010 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення була винесена з дотриманням вимог ст. 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 22.75 „Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 листопада 2006 року № 1111, також передбачено, що при складанні протоколу працівник ДПС зобов'язаний роз'яснити особі її права, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме щодо можливості ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо він не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржувати рішення по справі в установленому порядку.

Зі змісту позовної заяви та дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що вказані вимоги ст.ст. 256, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідачем в повній мірі дотримані не були, в тому числі не встановлено відомості, що стосуються обставин виявлення правопорушення та порядку його фіксації.

Відповідно до змін внесених до ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом .

За змістом пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративного відповідальності, потерпілих, свідків, показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Враховуючи, що відповідачем з урахуванням тієї обставини, що будь-які належні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суду надані не були, та, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини позивача слід тлумачити на його користь, суд прийшов до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього має бути закрито.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст. 171-2 ч. 2 КАСУ, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 99, 128, 158-163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Дарницького району м. Києва Гайдука ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у адміністративній справі - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 628925 від 14.10. 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення штрафу в розмірі 255 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Згідно оригіналу:

Суддя Мартинов Є.О.