Справа № 826/6353/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 листопада 2015 року №826/6353/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014 №,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014 №.

Позовні вимоги мотивовано неправомірним невраховуванням контролюючим органом під час проведення перевірки документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 витрат на придбання інвестиційних активів, які були відчуженні останньою протягом 2013 року.

Відповідач проти позову заперечив, з огляду на обґрунтованість висновків акту про результати камеральної перевірки декларації про майновий стан і доходи від 08.09.2014 №2422/26-55-17-03/НОМЕР_1 та, відповідно, податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014 №, у зв'язку із заниженням позивачем грошового зобов'язання з податку на прибуток фізичних осіб, отриманого за результатами операцій з інвестиційними активами.

Розгляд справи №826/6353/15 здійснено у письмовому провадженні, відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1, поданої за період з 01.01.2013 - 31.12.2013.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, а саме: вказано на відсутність документального підтвердження суми витрат на придбання інвестиційного активу.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві складено акт від 08.09.2014 №2422/26-55-17-03/НОМЕР_1 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.10.2014 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 413 161,54 грн. у тому числі: 330 529,23 грн. - основний платіж, 82 632,31 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правила оподаткування інвестиційного прибутку визначені пунктом 170.2 статті 170 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Відповідно до підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абзаці першому пункту 29 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами визначається платником податку. При цьому платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями з цінними паперами чи деривативами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була учасником товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол» та володіла часткою в Статутному капіталі товариства, у розмірі 7,5% статутного капіталу товариства, що складає 1 087 500,00 відповідно до статуту товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол», затвердженого Загальними зборами учасників товариства (протокол від 03.11.2010 №03/11).

На підтвердження внесення ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1 087 500,00 грн. в якості внеску до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол» у матеріалах справи міститься довідка від 04.04.2011 №б/н.

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол» від 30.10.2013, ОСОБА_1 (продавець) передано частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол» 7,5%, а Покупці (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7) прийняли вищевказану частку у власність.

Згідно пункту 7 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол» від 30.10.2013, продаж вищевказаної частки вчинено за 242 673,00 доларів США, що еквівалентно 1 939 701,27 грн. станом на дату підписання даного договору за курсом Національного банку України, які Покупці сплатили, а Продавець прийняв до підписання цього договору, про що свідчать підписи на останній сторінці цього договору.

Також, на підтвердження сплати Покупцями за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол» від 30.10.2013 вартості частки у статутному капіталі вказаного товариства у розмірі 1939701,27 грн., а Покупцем (позивачем) отримання останніх у матеріалах справи міститься розписка від 30.10.2013, згідно якої представником позивача отримано грошові кошти у розмірі 1 939 701,27 грн. за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол» від 30.10.2013.

При цьому, згідно протоколу від 30.10.2013 №30/10 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол», прийнято рішення про виключення зі складу учасників вказаного товариства ОСОБА_1 у зв'язку з відчуженням частки у статутному капіталі товариства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_8 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ейч Корпорейшн» від 11.11.2013.

Відповідно до умов вказаного договору, Продавець продав, а Покупець купив належну продавцеві частку, яка становить 15,6% статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ейч Корпорейшн», за ціною 858 000,00 грн.

Факт виконання вказаного договору підтверджується заявою ОСОБА_8 від 11.11.2013 про те, що він дійсно отримав від ОСОБА_1 суму розмірі 858 000,00 грн. на виконання умов договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ейч Корпорейшн» від 11.11.2013.

Надалі, між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_9 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ейч Корпорейшн» від 30.12.2013.

Відповідно до умов вказаного договору, Продавець продав, а Покупець купив належну Продавцеві частку, яка становить 15,6% статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ейч Корпорейшн», що складає 858 000,00 грн., за ціною 6 980,00 грн.

Факт виконання вказаного договору підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 30.12.2013 про те, що вона дійсно отримала від ОСОБА_9 суму грошових коштів у розмірі 6 980,00 грн. на виконання умов договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ейч Корпорейшн» від 30.12.2013.

Враховуючи викладене вбачається, що розрахунок інвестиційного прибутку позивача за 2013 рік виглядає наступним чином:

1 939 701,27 грн. (дохід, отриманий від реалізації частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол») - 1 087 500,00 грн. (витрати, пов'язані з придбанням вказаної частки) = 852 201,27 грн. (інвестиційний прибуток, отриманий за результатами відчуження вказаної частки),

6 980,00 грн. (дохід, отриманий від реалізації частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ейч Корпорейшн») - 858 000,00 грн. витрати, пов'язані з придбанням вказаної частки) = «- 851 020,00 грн.»,

що у загальному розмірі складає інвестиційний прибуток за результатами звітного періоду (2013 року) 852 201,27 грн. - 851 020,00 грн. = 1 181,27 грн., розмір якого і було визначено позивачем у податковій декларації за 2013 рік, згідно змісту акту перевірки.

Водночас, суд звертає увагу, що ухвалами Вищого адміністративного суду України від 28.01.2015 у справі №К/800/31819 (ЄДРСР №42645366) та від 16.05.2013 у справі №К/800/14744/13 (ЄДРСР №31339997) розписки про отримання грошових коштів за наслідками операцій з відчуження інвестиційних активів визнано належними доказами наявності витрат, понесених платником податків за наслідками вказаних операцій.

При цьому, слід зазначити, що згідно з частиною першою статті 1087 Цивільного кодексу України, розрахунки за участю фізичних осіб, не пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть здійснюватись у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному чи паперовому вигляді.

Водночас, під розрахунковим документом, відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та пункту 1.2 Глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, розуміється документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до преамбули та пункту 1.2. Глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, це Положення визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України лише підприємствами (підприємцями), а саме: операцій підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу, з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку (касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книзі обліку розрахункових операцій).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, як фізичною особою (громадянкою України), на підставі відповідних договорів відчужено частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства з іноземними інвестиціями «Укртрубоізол» та проведено операції з придбання та відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ейч Корпорейшн» на користь фізичних осіб (громадян України), тобто розрахунки у даних випадках здійснювалися не між суб'єктами підприємницької діяльності, відтак, оформленню, згідно з наведеними положеннями, такі операції не потребують.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 16.05.2013 (ЄДРСР №31339997) у справі №К/800/14744/13 та від 25.02.2014 у справі №К/9991/54759/12 (ЄДРСР №37371172).

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що контролюючим органом за результатами проведеної камеральної перевірки зроблено висновки, які не відповідають дійсним обставин справи, а тому прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення від 02.10.2014 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києва від 02.10.2014 №.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.