Справа № 820/10141/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 листопада 2015 р. №820/10141/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого Судді Бездітка Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента-Суми"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, Сумської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Глухівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Охтирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Конотопської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Шосткинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування наказів, визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії та скасування податкових повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вента-Суми", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів, Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, Сумської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Глухівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Охтирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Конотопської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Шосткинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області оформлені у вигляді наказів № 590 від 15.06.2015 року, № 617 від 22.06.2015 року, № 816 від 10.08.2015 року, № 790 від 31.07.2015 року про проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «Вента-Суми».

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області з проведення документальних позапланових перевірок Товариства з обмеженою відповідальності «Вента-Суми» та складення актів №1505/18-19-15-02/38244268 від 24.06.2015 року, №1557/2207/38244294/143 від 06.07.2015 року, №1968/2207/38244268/176 від 21.08.2015 року, № 1908/2206/38244268/172 від 20.08.2015 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області зі складання та встановлення висновків в актах перевірок №1505/18-19-15-02/38244268 від 24.06.2015 року, №1557/2207/38244294/143 від 06.07.2015 року, № 1968/2207/38244268/176 від 21.08.2015 року, № 1908/2206/38244268/172 від 20.08.2015 року;

- скасувати податкові повідомлення - рішення №/34211 від 16.07.2015 року, № /34213 від 16.07.2015 року, № /51878 від 28.09.2015 року, № /51881 від 28.09.2015 року, № від 24.07.2015 року, № від 24.07.2015 року, № від 10.09.2015 року, № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_2 від 10.09.2015 року, № 000047220 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_3 від 09.09.2015 року, № НОМЕР_4 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_5 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_6 від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № НОМЕР_7 від 10.09.2015 року,№ НОМЕР_8 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_9 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_10 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_11 від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № НОМЕР_12 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_13 від 09.09.2015 року, № НОМЕР_14 від 09.09.2015 року, № НОМЕР_15 від 09.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № НОМЕР_16 від 08.09.2015 року, № НОМЕР_17 від 08.09.2015 року, № НОМЕР_18 від 09.09.2015 року, № НОМЕР_19 від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № НОМЕР_20 від 08.09.2015 року, № НОМЕР_21 від 09.09.2015 року, № НОМЕР_22 від 09.09.2015 року, № НОМЕР_23 від 09.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № НОМЕР_24 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_25 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_26 від 10.09.2015 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ «Вента-Суми», внесених на підставі актів №1505/18-19-15-02/38244268 від 24.06.2015 року, №1557/2207/38244294/143 від 06.07.2015 року, № 1968/2207/38244268/176 від 21.08.2015 року, № 1908/2206/38244268/172 від 20.08.2015 року;

- зобовязати Відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ «Вента-Суми» в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 1505/18-19-15-02/38244268 від 24.06.2015 року, №1557/2207/38244294/143 від 06.07.2015 року, №1968/2207/38244268/176 від 21.08.2015 року, №1908/2206/38244268/172 від 20.08.2015 року.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що при проведенні перевірки контролюючим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки є неправомірними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до приписів ст. ст. 35, 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає їх належним чином повідомленими про слухання справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів.

На підставі вищевикладеного, відповідно до положень ст. 41, ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлення від №635 від 15.06.2015 року, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п. 82.2 ст.82, наказу №590 від 15.06.2015 року, Державною податковою інспекцію у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Вента-Суми".

За результатами зазначеної перевірки, контролюючим органом було складено акт №1505/18-19-15-02/38244268 від 24.06.2015 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента-Суми", () з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ "Нафтакомпані", () за лютий 2015 року " (т.1 а.с.43-62).

У вказаному акті перевірки містяться висновки про порушення ТОВ "Вента-Суми":

- пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.4 ст.201, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України , в результаті чого встановлено занижено суму ПДВ за лютий 2015 року, що підлягає сплаті до бюджету на суму 1385800,00 грн.;

- перевіркою ТОВ "Вента-Суми" документально не підтверджено здійснення господарських операцій із ТОВ "Нафтакомпані", () за лютий 2015 року.

На підставі висновків акту перевірки №1505/18-19-15-02/38244268 від 24.06.2015 року контролюючим органом було складено податкове повідомлення-рішення №/34211 від 16.07.2015 року, яким позивачу зменшено розмір залишку відємного значення суми на додану вартість у розмірі 380,0 грн. за лютий 2015 р.; податкове повідомлення рішення №/34213 від 16.07.2015 року, яким позивачу було нараховано суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1732250,0 грн., з них за основним платежем 1385800,0 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 346450,0 грн.; податкове повідомлення-рішення №/51878 від 28.09.2015 року, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання у розмірі 235,0 грн., з них за основним платежем 188,0 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - у розмірі 47,0 грн.; податкове повідомлення-рішення №/51881 від 28.09.2015 року, яким позивачу зменшено розмір залишку відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 192,0 грн. за лютий 2015 року (т.1а.с.63-66).

На підставі направлення від №675 від 22.06.2015 року, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п. 82.2 ст.82, наказу №617 від 22.06.2015 року, Державною податковою інспекцію у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Вента-Суми".

За результатами зазначеної перевірки, контролюючим органом було складено акт №1557/2207/38244294/143 від 06.07.2015 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента-Суми", () з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ "Капітал Х", () за березень 2015 року" (т.1 а.с. 67-89).

У вказаному акті перевірки містяться висновки про порушення ТОВ "Вента-Суми":

- пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.4 ст.201, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України , в результаті чого встановлено завищення суми відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за березень 2015 року в сумі 1618476,0 грн., та занижено суму ПДВ за березень 2015 року, що підлягає сплаті до бюджету на суму 353359,0 грн.

На підставі висновків акту перевірки №1557/2207/38244294/143 від 06.07.2015 року, контролюючим органом було складено податкове повідомлення рішення № від 24.07.2015 року, яким позивачу було нараховано суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1618476,0 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 530039,0 грн., з них за основним платежем 353359,0 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 176680,0 грн. (т.1 а.с. 90-91).

На підставі направлення від №879 від 10.08.2015 року, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п. 82.2 ст.82, наказу №816 від 10.08.2015 року, Державною податковою інспекцію у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Вента-Суми".

За результатами зазначеної перевірки, контролюючим органом було складено акт №1968/2207/38244268/176 від 21.08.2015 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента-Суми", () з питань достовірності декларування акцизного податку з роздрібненого продажу підакцизних товарів за період січень, червень 2015 року" (т.1 а.с.92-136).

У вказаному акті перевірки містяться висновки про порушення ТОВ "Вента-Суми":

- пп.14.1.212 п.14.1 ст. 14, п.п.213.1.9, п.213.1 ст.213 п.п.214.1.4, п.п.212.1.11 п.212.1 ст.212 п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми акцизного податку всього у сумі 347915,0 грн., у т.ч. за січень 2015 року у сумі 62612,0 грн., за червень 2015 року у сумі 285303,0 грн.

На підставі висновків акту перевірки №1968/2207/38244268/176 від 21.08.2015 року, контролюючим органом було складено податкові повідомлення-рішення № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, №000047220 від 10.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № НОМЕР_10 від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року (т.1 а.с. 216-232).

На підставі направлень від №848, №849 від 13.07.2015 року, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п. 82.2 ст.82, Державною податковою інспекцію у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області з 31.07.2015 року по 13.08.2015 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Вента-Суми".

За результатами зазначеної перевірки, контролюючим органом було складено акт №1908/2206/38244268/172 від 20.08.2015 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента-Суми", () з питань достовірності декларування акцизного податку з роздрібненого продажу підакцизних товарів за період березень-травень 2015 року" (т.1 а.с.137-215).

Згідно висновків акту перевірки, ТОВ "Вента-Суми" встановлено порушення п.п. 14.1.212 п.14.1 ст.14, п. п. 213.1.9. п.213.1 ст. 213 п. п. 214.1.4, п. п. 212.1.11 п.212.1 ст. 212, п. 216.9 ст. 216 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI в результаті чого встановлено заниження суми акцизного податку всього в сумі 1188727 грн.

На підставі висновків акту перевірки №1908/2206/38244268/172 від 20.08.2015 року, контролюючим органом було складено податкові повідомлення-рішення № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року (т.1 а.с.233-249).

Суд не погоджується з висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів (послуг) (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних правових норм, суд доходить до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Проведення господарських операцій позивача підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарських операцій є основою для податкового обліку.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги первинні документи, які складені на підтвердження фактичного здійснення господарської операції, а також враховуватись повнота складання всіх підтверджуючих господарські операції документів.

Судом встановлено, що між ТОВ "Вента-Суми"(в якості покупця) та ТОВ "Нафтакомпані" (в якості постачальника) було укладено договори поставки нафтопродуктів: № НК-0020 від 01.02.2015 року (т.2 а.с.11-12); № НК-0082 від 10.02.2015 року (т.2 а.с.16-17); № НК-0115 від 13.02.2015 року (т.2 а.с.21-22); № НК-0176 від 23.02.2015 року (т.2 а.с.26-27); № НК-0217 від 24.02.2015 року (т.2 а.с.31-32); № НК-0234 від 25.02.2015 року (т.2 а.с.36-37); № НК-0257 від 26.02.2015 року (т.2 а.с.41-42).

Зміст вищевказаних договорів є аналогічним.

Відповідно до п. 1.1 договорів постачальник (ТОВ "Нафтакомпані") зобовязується передати у власність покупця (позивача - ТОВ "Вента-Суми") нафтопродукти (далі - товар), а покупець (ТОВ "Вента-Суми") прийняти та оплатити нафтопродукти.

Відповідно до умов вказаних договорів номенклатура, кількість, ціна товару та строки поставки визначається сторонами у Додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною Договору(п.1.2).

Відповідно до п. 4.2. вищезазначених договорів товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, кількості та за ціною, визначеними у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

За погодженням сторін умови договору викладені у відповідності до міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року).

На виконання умов договору №НК-0020 від 01.02.2015 року сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00020 від 01.02.2015 року на загальну суму 2436275,28 грн. у т.ч. ПДВ 406045,88 грн. (т.2 а.с.13).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договору №НК-0020 від 01.02.2015 року ТОВ "Нафтакомпані" складено та надіслано на адресу ТОВ "Вента-Суми" лист №62/02/15-Н від 01.02.2015 року, в якому зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час на протязі дії вищевказаного договору (т.2 а.с.14).

Згідно п. 4.5 договору поставки сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

На підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №НК-0020 від 01.02.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00020 від 28.02.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 119,055 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 2436275,28 грн.(т.2 а.с.15).

Розрахунок по договору поставки №НК-0020 від 01.02.2015 року у лютому 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 2436275,28 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №НК-0082 від 10.02.2015 року сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме № 00082 від 10.02.2015 року на загальну суму 1388914,44 грн., у т.ч. ПДВ 231485,74 грн.(т.2 а.с.18).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договору №НК-0082 від 10.02.2015 року ТОВ "Нафтакомпані" складено та надіслано на адресу ТОВ "Вента-Суми" лист №63/02/15-Н від 10.02.2015 року, в якому зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час на протязі дії вищевказаного договору (т.2 а.с.19).

Згідно п. 4.5 договору поставки сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

На підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №НК-0082 від 10.02.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00082 від 28.02.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 63,5 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 1388914,44 грн., у т.ч. ПДВ 231485,74 грн. (т.2 а.с.20).

Розрахунок по договору поставки №НК-0082 від 10.02.2015 року у лютому 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 1388914,44 грн., у т.ч. ПДВ 231485,74 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №НК-0115 від 13.02.2015 року сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00115 від 13.02.2015 року на загальну суму 1983276,60 грн., у т.ч. ПДВ 330546,10 грн. (т.2 а.с.23).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договору №НК-0115 від 13.02.2015 року ТОВ "Нафтакомпані" складено та надіслано на адресу ТОВ "Вента-Суми" лист №64/02/15-Н від 13.02.2015 року, в якому зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час на протязі дії вищевказаного договору (т.2 а.с. 24).

Згідно п. 4.5 договору поставки сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

На підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №НК-0115 від 13.02.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00115 від 28.02.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 63,5 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 1983276,60 грн., у т.ч. ПДВ 330546,10 грн. (т.2 а.с.25).

Розрахунок по договору поставки №НК-0115 від 13.02.2015 року у лютому 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на 1983276,60 грн., у т.ч. ПДВ 330546,10 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №НК-0176 від 23.02.2015 року сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00176 від 23.02.2015 року на загальну суму 387628,44 грн., у т.ч. ПДВ 64604,74 грн. (т.2 а.с. 28)

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договору №НК-0176 від 23.02.2015 року ТОВ "Нафтакомпані" складено та надіслано на адресу ТОВ "Вента-Суми" лист №65/02/15-Н від 23.02.2015 року, в якому зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час на протязі дії вищевказаного договору (т.2 а.с.29).

Згідно п. 4.5 договору поставки сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

На підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №НК-0176 від 23.02.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00176 від 28.02.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 15,348 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 387628,44 грн., у т.ч. ПДВ 64604,74 грн.(т.2 а.с.30).

Розрахунок по договору поставки №НК-0176 від 23.02.2015 року у лютому 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на 387628,44 грн., у т.ч. ПДВ 64604,74 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №НК-0217 від 24.02.2015 року сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00217 від 24.02.2015 року на загальну суму 286047,36 грн., у тому числі ПДВ 47674,56 грн. (т.2 а.с.33).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договору №НК-0217 від 24.02.2015 року ТОВ "Нафтакомпані» " складено та надіслано на адресу ТОВ "Вента-Суми" лист №66/02/15-Н від 24.02.2015 року, в якому зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час на протязі дії вищевказаного договору (т.2 а.с.34).

Згідно п. 4.5 договору поставки сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

На підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №НК-0217 від 24.02.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00217 від 28.02.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 10,272 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 286047,36 грн., у тому числі ПДВ 47674,56 грн. (т.2 а.с.35).

Розрахунок по договору поставки №НК-0217 від 24.02.2015 року у лютому 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на 286047,36 грн., у тому числі ПДВ 47674,56 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №НК-0234 від 25.02.2015 року сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00234 від 25.02.2015 року на загальну суму 713320,80 грн., у тому числі ПДВ 118886,80 грн. (т.2 а.с.38).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договору №НК-0234 від 25.02.2015 року ТОВ "Нафтакомпані" складено та надіслано на адресу ТОВ "Вента-Суми" лист №67/02/15-Н від 25.02.2015 року, в якому зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час на протязі дії вищевказаного договору (т.2 а.с.39).

Згідно п. 4.5 договору поставки сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

На підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №НК-0234 від 25.02.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00234 від 28.02.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 24,168 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 713320,80 грн., у тому числі ПДВ 118886,80 грн. (т.2 а.с.40).

Розрахунок по договору поставки №НК-0234 від 25.02.2015 року у лютому 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на 713320,80 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №НК-0257 від 26.02.2015 року Сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00257 від 26.02.2015 року на загальну суму 1121615,64 грн., в т.ч. ПДВ 186965,94 грн. (т.2 а.с.43).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договору №НК-0257 від 26.02.2015 року ТОВ "Нафтакомпані" складено та надіслано на адресу ТОВ "Вента-Суми" лист №68/02/15-Н від 26.02.2015 року, в якому зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час на протязі дії вищевказаного договору (т.2 а.с. 44).

Згідно п. 4.5 договору поставки сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

На підтвердження виконання договору поставки нафтопродуктів №НК-0257 від 26.02.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00257 від 28.02.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 36,147 тонн, а загальна вартість складає 1121615,64 грн., в т.ч. ПДВ 186965,94 грн. (т.2 а.с.45).

Розрахунок по договору поставки №НК-0257 від 26.02.2015 року у лютому 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на 1121615,64 грн., в т.ч. ПДВ 186965,94 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

Зберігання нафтопродуктів здійснювалося ПАТ "Дніпронафтопродукт" на підставі договору зберігання № 4492 від 09.01.2015 року. На підтвердження виконання договору зберігання Сторонами укладалися акт приймання-передачі наданих послуг №02162 від 28.02.2015 року, протокол узгодження ціни від 28.02.2015 року.

Усі послуги щодо зберігання були оплачені позивачем, що підтверджується копією рахунку-фактури №02162 від 28.02.2015 року на суму 22900,0 грн., в т.ч. ПДВ 3816,67 грн. та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за лютий-березень 2015 року (т.2 а.с. 189-194).

Транспортування ТМЦ здійснювалося автоперевізним підприємством ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" на підставі договору №6 від 12.01.2015 року. На виконання договору та за результатами надання послуг по перевезенню нафтопродуктів складено додаткову угоду №1 та №2 до договору №6 від 12 січня 2015 року, акт здачі прийомки виконаних робіт №АР-0000121 від 28.02.2015 року на загальну суму 130831,40 грн., реєстр до акту №АР-0000121 від 28.02.2015 року (т.2 а.с.195-206).

Розрахунки за надані послуги перевезення здійснювалися у безготівковій формі, що підтверджується рахунком-фактурою №СФ-0000135 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №631 (т.2 а.с.50,200).

Крім того, за результатами перевезень складалися товарно-транспортні накладні (т.2 а.с.52-92).

По усім вказаним вище взаємовідносинам після доставки вантажу, зазначеного у ТТН, в пункт розвантаження, паливо оприбутковувалось відповідальними особами ТОВ "Вента-Суми" відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. за №805/15496).

А саме: з прибуттям нафтопродуктів на АЗС в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у ТТН, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

Згідно п.п. 10.2.8 Інструкції у разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляв час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчував її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

На підтвердження виконання вищезазначених операцій свідчать підписи уповноважених осіб відповідальних за приймання нафтопродуктів та інформація про прийнятий нафтопродукт (вид, марка, вага час прибуття та вибуття перевізника), що знаходяться в кожній ТТН. ТТН також містить штампи автопідприємства, вантажовідправника, вантажоодержувача.

Крім того, на кожній ТТН міститься копія чеку з АЗС, який підтверджує оприбуткування товару. На такому чеку міститься точна адреса місцезнаходження АЗС, дата проведення операції, резервуар до якого здійснюється оприбуткування нафтопродуктів, номенклатура та кількість палива.

Також факт оприбуткування нафтопродуктів підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 281, 282, 203.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1 - 17) за період березень 2015 р. встановлено: відображення у рядку 10.1 Декларацій "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з ПДВ на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкою" показників за лютий 2015 року у загальній сумі за даними платника 2539899,0 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із придбання пального для подальшої реалізації.

З проведеного аналізу податкової звітності з податку на додану вартість було встановлено що основним постачальником від якого сформовано ТОВ "Вента-Суми" суму податкового кредиту за лютий 2015 року є ТОВ "Нафтакомпані" () Під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ "Нафтакомпані" (), 8300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 84 перебуває на обліку в Бориспільскій ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Основний вид діяльності - роздрібна торгівля пальним.

Документи бухгалтерського та податкового обліку, податкові накладні, що складені контрагентами позивача, відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999 р., містять обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, тобто є такими, що не викликають сумнівів щодо їх юридичної сили та доказовості та підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Суд приходить до висновку, що зазначені документи первинного обліку в повній мірі підтверджують реальність проведення господарської операції та спростовують висновки контролюючого органу щодо нереальності проведення господарської операції між позивачем та ТОВ "Нафтакомпані".

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Вента-Суми" та ТОВ "Капітал Х" за березень 2015 року, суд зазначає наступне.

Так, між ТОВ "Вента-Суми" (в якості покупця) та ТОВ "Капітал Х" (в якості постачальника) у березні 2015 року були укладені договори поставки нафтопродуктів: № КХ-0013 від 01.03.2015 року (т.2 а.с.93-94); №КХ-0071 від 07.03.2015 року (т.2 а.с.98-99); №КХ-0086 від 10.03.2015 року (т.2 а.с.103-104); №КХ-0112 від 12.03.2015 року (т.2 а.с.108-109); №КХ-0121 від 13.03.2015 року (т.2 а.с.113-114); №КХ-0148 від 20.03.2015 року (т.2 а.с.118-119); №КХ-0194 від 25.03.2015 року (т.2 а.с.123-124).

Дані договори були приведені у відповідність до типових договорів компанії, тож їх зміст був аналогічний.

Відповідно до п. 1.1 договорів постачальник (ТОВ "Капітал Х") зобовязується передати у власність покупця (позивача - ТОВ "Вента-Суми") нафтопродукти (далі - товар), а покупець (ТОВ "Вента-Суми") прийняти та оплатити нафтопродукти.

Згідно п. 1.2. Договору номенклатура, кількість, ціна товару та строки поставки визначається сторонами у Додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п. 4.2. означених договорів товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, кількості та за ціною, визначеними у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

За погодженням сторін умови договору викладені у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року).

На виконання умов договору №КХ-0013 від 01.03.2015 року. Сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00013 від 01.03.2015 року на загальну суму 2228151,96 грн. у т.ч. ПДВ 371358,66 грн. (т.2 а.с.95).

На підтвердження виконання договору поставки №КХ-0013 від 01.03.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00013 від 31.03.2015 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 70,6 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 2228151,96 грн. (т.2 а.с.96).

Розрахунок по договору поставки №КХ-0013 від 01.03.2015 року у березні 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 6066811,68 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №КХ-0071 від 07.03.2015 року. Сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00071 від 07.03.2015 року на загальну суму 2228151,96 грн. у т.ч. ПДВ 84002,5 грн.(т.2 а.с. 100).

На підтвердження виконання договору поставки №КХ-0071 від 07.03.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00071 від 31.03.2015 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 17,303 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 504015,36 грн. (т.2 а.с.101).

Розрахунок по договору поставки № КХ-0071 від 07.03.2015 року у березні 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 504015,36 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №КХ-0086 від 10.03.2015 року. Сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме № 00086 від 10.03.2015 року на загальну суму 495980,28 грн. у т.ч. ПДВ 82663,3 грн. (т.2 а.с.105).

На підтвердження виконання договору поставки № КХ-0086 від 10.03.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів №00086 від 31.03.2015 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 17,835 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 495980,28 грн. (т.2 а.с.106).

Розрахунок по договору поставки № КХ-0086 від 10.03.2015 року у березні 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 495980,28 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №КХ-0112 від 12.03.2015 року. Сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме № 00112 від 12.03.2015 року на загальну суму 819297,60 грн. у т.ч. ПДВ 136549,60 грн.(т.2 а.с.110).

На підтвердження виконання договору поставки № КХ-0112 від 12.03.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів № 00112 від 31.03.2015 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 31,034 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 819297,60 грн.(т.2 а.с. 111).

Розрахунок по договору поставки № КХ-0112 від 12.03.2015 року у березні 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 819297,60 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №КХ-0121 від 13.03.2015 року. Сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме № 00121 від 13.03.2015 року на загальну суму 3192761,76 грн. у т.ч. ПДВ 532126,96 грн. (т.2 а.с.115).

На підтвердження виконання договору поставки № КХ-0121 від 13.03.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів № 00121 від 31.03.2015 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 128,024 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 3192761,76 грн. (т.2 а.с.116).

Розрахунок по договору поставки № КХ-0121 від 13.03.2015 року у березні 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 3192761,76 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №КХ-0148 від 20.03.2015 року. Сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме № 00148 від 20.03.2015 року на загальну суму 3412454,76 грн. у т.ч. ПДВ 568742,46 грн. (т.2 а.с.120).

На підтвердження виконання договору поставки №КХ-0148 від 20.03.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів № 00148 від 31.03.2015 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 137,576 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 3412454,76 грн. (т.2 а.с. 121).

Розрахунок по договору поставки № КХ-0148 від 20.03.2015 року у березні 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 3412454,76 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

На виконання умов договору №КХ-0194 від 25.03.2015 року. Сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме № 00194 від 25.03.2015 року на загальну суму 1178352,00 грн. у т.ч. ПДВ 196392,00 грн. (т.2 а.с. 125).

На підтвердження виконання договору поставки № КХ-0194 від 25.03.2015 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено акт приймання-передачі нафтопродуктів № 00194 від 31.03.2015 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 46,760 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 1178352,00 грн. (т.2 а.с.126).

Розрахунок по договору поставки № КХ-0194 від 25.03.2015 року у березні 2015 року не здійснювався, у звязку із чим у позивача виникла кредиторська заборгованість на суму 1178352,00 грн., яка існує і на теперішній час, що підтверджується оборотно сальдовими відомостями по рахунку 63.

Зберігання нафтопродуктів здійснювалося ПАТ "Дніпронафтопродукт" на підставі договору зберігання № 4492 від 09.01.2015 року. На підтвердження виконання договору зберігання Сторонами укладалися акт приймання-передачі наданих послуг № 02162 від 28.02.2015 року, протокол узгодження ціни від 28.02.2015 року.

Загальна вартість послуг щодо зберігання склала 29200,0 грн., з них були оплачені позивачем у розмірі 16700,0 грн. з яких 4866,67 грн. ПДВ, що підтверджується копією рахунку-фактури № 03129 від 31.03.2015 року та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за березень 2015 року.

Транспортування ТМЦ здійснювалося автоперевізним підприємством ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" на підставі договору № 6 від 12.01.2015 року. На виконання договору та за результатами надання послуг по перевезенню нафтопродуктів складено додаткову угоду № 1 та № 2 до договору № 6 від 12 січня 2015 року, акт здачі прийомки виконаних робіт № АР-0000121 від 28.02.2015 року на загальну суму 130831,40 грн., реєстр до акту № АР-0000121 від 28.02.2015 року (т.2 а.с.195-206).

Розрахунки за надані послуги перевезення здійснювалися у безготівковій формі, що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-0000135 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 631 (т.2 а.с.50,200).

Крім того, за результатами перевезень складалися товарно-транспортні накладні (т.2 а.с.134-188).

По усім вказаним вище взаємовідносинам після доставки вантажу, зазначеного у ТТН, в пункт розвантаження, паливо оприбутковувалось відповідальними особами ТОВ «Вента-Суми» відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року N 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. за №805/15496).

А саме: з прибуттям нафтопродуктів на АЗС в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у ТТН, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

Згідно п.п. 10.2.8 Інструкції у разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляв час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчував її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

На підтвердження виконання вищезазначених операцій свідчать підписи уповноважених осіб відповідальних за приймання нафтопродуктів та інформація про прийнятий нафтопродукт (вид, марка, вага час прибуття та вибуття перевізника), що знаходяться в кожній ТТН. ТТН також містить штампи автопідприємства, вантажовідправника, вантажоодержувача.

Крім того, на кожній ТТН міститься копія чеку з АЗС, який підтверджує оприбуткування товару. На такому чеку міститься точна адреса місцезнаходження АЗС, дата проведення операції, резервуар до якого здійснюється оприбуткування нафтопродуктів, номенклатура та кількість палива.

Також факт оприбуткування нафтопродуктів підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 281, 282, 203 за березень 2015 року.

Документи бухгалтерського та податкового обліку, податкові накладні, що складені контрагентами позивача, відповідають вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р., містять обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, тобто є такими, що не викликають сумнівів щодо їх юридичної сили та доказовості та підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Суд приходить до висновку, що зазначені документи первинного обліку в повній мірі підтверджують реальність проведення господарської операції та спростовують висновки контролюючого органу щодо нереальності проведення господарської операції між позивачем та ТОВ "Капітал Х".

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1 - 17) за період березень 2015р. встановлено: відображення у рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з ПДВ на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкою» показників за березень 2015 року у загальній сумі за даними платника 3608898 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із придбання пального для подальшої реалізації.

З проведеного аналізу податкової звітності з податку на додану вартість було встановлено що основним постачальником від якого сформовано ТОВ "Вента-Суми" суму податкового кредиту за березень 2015 року є ТОВ "Капітал X" . Під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Капітал X» (), 61080, м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 201, кв. (офіс) 202, перебуває на обліку в Основянській ОДП1 м. Харкова (2032), стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Основний вид діяльності - роздрібна торгівля пальним.

Під час проведення перевірки причини виникнення розбіжності встановлено, що розбіжність виникла за рахунок акту перевірки ТОВ "Капітал X" складеного працівниками ДПІ на обліку якого перебуває даний контрагент постачальник.

Суд приходить до висновку, що господарські операції були виконанні в повному обсязі з реальним настанням наслідків, що в свою чергу підтверджує реальність проведення господарської операції між ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС" та контрагентами.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що суб'єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірним правочином, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання послуг у контрагента, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Приписами ч.2 ст.8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини" 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року Україна визнає джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковими для правозастосування органами правосуддя.

Так, Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - Суд) у своєму рішенні у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Суд зазначає, що відповідно до пп.20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім - Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 36.5 ст.36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Таким чином Податковим кодексом України та судовою практикою закріплено принцип індивідуалізації відповідальності платника податків.

Як вбачається з аналізу складених контролюючим органом актів перевірок, останнім не було наведено жодних доказів того, що на момент проведення господарських операцій контрагенти позивача були фіктивними підприємств; вчиняли порушення в сфері оподаткування, документували безтоварні операції з метою формування фіктивного податкового кредиту для інших суб'єктів господарювання, та укладали нікчемні правочини, які завідомо порушують публічний порядок та суперечать інтересам держав і суспільства. Також контролюючим органом не наведено жодних суттєвих порушень форми чи змісту первинних документів, які б давали можливість стверджувати про наявність факту фіктивного підприємництва.

З огляду на те, що вчинені позивачем господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту - для підтвердження права на податковий кредит достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема, податкових накладних.

За таких обставин, суд дійшов висновку про дотримання позивачем вимог чинного законодавства при формуванні податку на додану вартість та податкового кредиту на підставі отриманих від контрагента податкових накладних, які складені відповідно до вимог податкового законодавства, та про необґрунтованість висновків Актів перевірок.

Щодо висновків, викладених а актах перевірки №4908/2206/38244268/172 від 20.08.2015 року та №1968/2207/38244268/176 від 21.08.2015 року, суд встановив наступне.

Між ТОВ "Вента-Суми" (в якості постачальника) та ТОВ "ВТФ Авіас" (в якості покупця) було укладено договір поставки №П-14690 від 08.01.2015 року згідно вказаного договору ТОВ "ВТФ Авіас" придбавав бензини та диз. пальне для їх продажу через паливні талони та картки кінцевим споживачам, отримував прибуток від цієї діяльності за період січень 2015 року. Таким чином, операції з продажу нафтопродуктів між ТОВ "Вента-Суми" та ТОВ "ВТФ Авіас" не є обєктом оподаткування акцизним податком, передбаченим п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України, а дата їх здійснення не є датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, згідно з п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України (т.3 а.с.57-65).

Крім того, між ТОВ "Вента-Суми" та юридичними особами і фізичними особами-підприємцями були укладені договори купівлі-продажу. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ "Вента-Суми" (в якості Продавця) зобовязується продавати паливо, а Покупець оплатити та прийняти товар на АЗС (АГЗС) Продавця. Покупець придбаває товар з метою використання його у власній господарській діяльності для досягнення своїх цілей, та отримання комерційної вигоди.

Пунктом 3 Договору передбачено, що Покупець отримує товар шляхом його само вивозу з АЗС (АГЗС) Продавця.

Суд зазначає, що такими покупцями у 2015 року були зокрема: ФОП ОСОБА_1 (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 44/15); Філія «Недригайлівський облавтодор» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 31/15); СТОВ «Бакирівське» (договір купівлі продажу №08/15 від 02.01.2015 року); ДП «Сумський облавтодор» філія «Липоводолинський РАД» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 44/15); КП «Білопільський житловик» (договір купівлі продажу № 10/15 від 02.01.2015 року №); ТОВ «Лебединський МБДЕ завод «ТЕМП»» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 37/15); ТОВ «Лебединський нафтомаслозавод» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року №19/15); КП «Водоканал»(договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 02/15); ФОП ОСОБА_2 (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 18/15); ТОВ «Михайлівські вогнетриви» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 21/15); ТОВ «Славгород» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 01/15); ДП «Охтирський агроліс» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 03/15); П «Лебединський агролісгосп» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 06/15); ОВ «Бансал» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 09/15); ТОВ «Ворожбянський КХП» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 12/15); ДП «Сумський облавтодор» філія «Дорбудсервіс» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 13/15); СТОВ «Промінь» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 24/15); КП «Путильмчскводоканал» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 26/15); ФГ «Прикордонне» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 23/15); ТОВ «Путівль-хліб» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 27/15); Філія «Буринський райавтодор» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 28/15); Міжгосподарський санаторій «Токарі» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 38/15); ФОП ОСОБА_3 (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 40/15); ТОВ «Сумипродукт 2005» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № 42/15); ТОВ «Кукса» (договір купівлі продажу від 02.01.2015 року № б/н) (т.3 а.с.29-56).

Вказане свідчить, що продаж таких товарів здійснювався для їх подальшого комерційного використання.

П.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 та п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 Податкового кодексу України передбачається, що обєктом оподаткування акцизним податком є операції з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, при цьому базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів.

Відповідно до абз. 2 п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України під реалізацією субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів розуміється продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших субєктах господарювання громадського харчування.

Тобто, однією із визначних умов реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж підакцизних товарів для їх особистого некомерційного використання.

Реалізація нафтопродуктів іншим субєктам господарювання (юридичним особам, фізичним особам-підприємцям), створеним для заняття підприємництвом, не може вважатись особистим некомерційним використанням.

Відповідно до пп. 14.1.36 ПКУ господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, будь-яке підприємство (юридична особа, крім неприбуткових організацій) або фізична особа-підприємець платник ПДВ придбаває нафтопродукти для їх комерційного використання у своїй господарській діяльності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що словосполучення «комерційне використання» означає використання для цілей підприємницької діяльності, як виробничої так і невиробничої, у протиставленні до некомерційного використання тобто використання не для цілей підприємницької діяльності, а для побутових та інших особистих потреб.

При цьому реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України (нафтопродукти, скраплений газ, речовин, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків (абзаци перший та другий п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.

Тому у позивача не виникає зобов'язань з акцизного податку у разі реалізації нафтопродуктів через мережу АЗС іншим юридичним особам для їх комерційного використання при здійсненні безготівкових розрахунків.

З наведеного слідує, що через мережу АЗС може проводитися як роздрібна, так і оптова торгівля нафтопродуктів, що в свою чергу підтверджується первинними документами (т.8 а.с. 26-105).

Враховуючи вказане, будь-який субєкт господарювання придбає нафтопродукти для їх комерційного використання у своїй господарській діяльності, у звязку з чим такі операції не є обєктом оподаткування акцизним податком, передбаченим п.п. 213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України, а дата їх здійснення не є датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, згідно з п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України.

Також позивач отримував вимоги від покупців виписати податкову накладну на придбаний на АЗС ТОВ «Вента-Суми» товар (паливо) згідно наданих реєстрів розрахункових чеків з чеками. Оскільки юридичні особи наполягають на створенні податкового кредиту, слід враховувати, що ст.198 ПКУ визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товару. сплата (нарахування) ПДВ, у звязку з придбанням товарів (факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватись відповідними податковими накладними), використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, вказаним підтверджується придбання палива юридичними особами для комерційного використання.

З викладеного вбачається, що позивач реалізовував нафтопродукти через мережу АЗС не лише кінцевим сповивачам, але й юридичним особам і фізичним особам-підприємцям для їх господарської діяльності, що в свою чергу спростовую висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України.

Аналізуючи положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що твердження контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства є безпідставними та не підтверджені належними доказами, а тому прийняті на підставі таких висновків податкові повідомлення рішення №/34211 від 16.07.2015 року, №/34213 від 16.07.2015 року, №/51878 від 28.09.2015 року, №/51881 від 28.09.2015 року, № від 24.07.2015 року, № від 24.07.2015 року, № НОМЕР_27 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, №000047220 від 10.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № НОМЕР_5 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_6 від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року,№ від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № НОМЕР_10 від 10.09.2015 року, № НОМЕР_11 від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № НОМЕР_12 від 10.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № НОМЕР_15 від 09.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № НОМЕР_20 від 08.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № НОМЕР_24 від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року є підлягають скасуванню.

Щодо іншої частини позовних вимог, суд зазначає наступне.

Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, повязаних із визначенням обєктів оподаткування (податкових зобовязань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, повязаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Висновки, викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Включення субєктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Саме така правова позиція викладена Верховним судом України в постанові від 9 грудня 2014 року по справі №21-511а14.

Суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є саме скасування податкових повідомлень-рішень, таким чином частина позовних про скасування наказів, визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента-Суми" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, Сумської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Глухівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Охтирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Конотопської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Шосткинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказів, визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення №/34211 від 16.07.2015 року, №/34213 від 16.07.2015 року, №/51878 від 28.09.2015 року, №/51881 від 28.09.2015 року, № від 24.07.2015 року, №від 24.07.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, №000047220 від 10.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 08.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 09.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року, № від 10.09.2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Бездітко