Справа № 817/3185/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/3185/15

09 листопада 2015 року 15год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Босик Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування рішень
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.08.2015 року № і податкової вимоги від 22.09.2015 року №3602-23.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив суду на їх обґрунтування, що за наслідками позапланової документальної перевірки позивача виявлено заниження нею об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб внаслідок не включення до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, отриманих у вигляді додаткового блага у зв'язку з прощенням заборгованості за процентами, нарахованими за користування кредитом на підставі договору від 13.08.2007 року №290Д. Представник позивача вказав, що висновки відповідача є безпідставними та базуються на невірному застосуванні норм Податкового кодексу України, оскільки жодних доходів позивач фактично не отримувала. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Пояснила суду на обґрунтування своїх заперечень, що за наслідками перевірки позивача виявлено порушення нею вимог пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.1 ст. 164, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 473477,66 грн. В основі вказаних порушень відповідач вбачає невключення позивачем до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу доходів, отриманих внаслідок прощення їй суми заборгованості за процентами по договору від 13.08.2007 року №290Д, укладеному з ПАТ "Укрсоцбанк". Представник відповідача зазначила, що такі суми є додатковим благом в розумінні Податкового кодексу України, вимога про їх включенні до складу доходів прямо передбачена нормами останнього. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку щодо отримання доходу у вигляді додаткового блага громадянкою ОСОБА_3 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, результати якої оформлено актом від 14.07.2014 року №110//17-100 (а.с. 71-75).

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.08.2015 року № про збільшення платнику податків грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 100327,25 грн., в тому числі 80261,80 грн. за основним платежем та 20065,45 грн. штрафу (а.с. 7).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене платником податків в адміністративному порядку, за наслідками чого скарги залишено без задоволення (а.с. 9-11).

Контролюючим органом виставлено платнику податків податкову вимогу від 22.09.2015 року №3602-23 на суму податкового боргу зі сплати грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 100327,25 грн., а саме 80261,80 грн. за основним платежем та 20065,45 грн. штрафу.

В основу прийняття даного податкового повідомлення-рішення покладено висновки про порушення позивачем пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.1 ст. 164, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, що полягало у заниженні об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 473477,66 грн. внаслідок невключення до його складу доходів отриманих у вигляді додаткового блага у зв'язку з прощенням заборгованості за процентами, нарахованими за користування кредитом на підставі договору від 30.08.2015 року №290Д.

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Підпунктом 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Підпунктом "д" пункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що обов'язок включення анульованих (прощених) кредитором сум боргу до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку як додаткового блага виникає в тому разі, якщо такі суми відповідають ознакам доходів у значенні, в якому вони наведені у Податковому кодексі України.

Зокрема, підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а)процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б)доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в)доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г)доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ)доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д)інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е)спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є)заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж)доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Таким чином, визначальною ознакою доходу платника податків для його включення до складу бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб є його фактичне отримання у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що 13.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (Кредитор) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено договір №290Д, предметом якого стало надання кредиту у сумі 500000,00 грн. на строк до 14.08.2017 року зі сплатою процентів у розмірі 15% річних (а.с. 77-80).

Листом від 17.01.2014 року №02-06/21 Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" повідомило ОСОБА_3 про анулювання їй 09.12.2013 року заборгованості за договором від 13.08.2007 року №290Д у сумі 473477,66 грн., яка складається з нарахованих сум процентів (а.с. 102).

Як вбачається з графіку погашення заборгованості за даним договором, її основна сума була погашена позивачем у повній мірі достроково до грудня 2013 року, у зв'язку з чим їй і було анульовано заборгованість за процентами (а.с. 99).

Отже, анульована (прощена) ОСОБА_3 заборгованість за процентами, нарахованими за договором від 13.08.2007 року №290Д у сумі 473477,66 грн., не відповідає вказаним критеріям доходів, отриманих у вигляді додаткового блага і не могла враховуватись при визначенні об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

За наведених обставин позовні вимоги знаходять своє підтвердження належними і допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю, а оспорювані податкове повідомлення-рішення від 05.08.2015 року № та податкова вимога від 22.09.2015 року №3602-23 є неправомірними та підлягають скасуванню.

Судові витрати згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 05.08.2014 року № про збільшення ОСОБА_3 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 100327,25 грн., а саме 80261,80 грн. за основним платежем та 20065,45 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 22.09.2015 року №3602-23 на суму податкового боргу ОСОБА_3 зі сплати грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 100327,25 грн., а саме 80261,80 грн. за основним платежем та 20065,45 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Присудити на користь позивача - ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у сумі 2006 (дві тисячі шість) грн. 54 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.