Справа № 1319/10926/2012 (2а-1319/498/2012)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2015 р. м. Київ К/800/31379/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про нарахування та виплату коштів за касаційною скаргою Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в частині не донарахування та недоплати коштів на компенсацію 50 % вартості продуктів харчування за нормами встановленими Міністерством охорони здоров'я України за період квітень-червень 2012 року; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману суму коштів в розмірі 865, 22 грн. на компенсацію 50 % вартості продуктів харчування за нормами, встановленими Міністерством охорони здоров'я України згідно п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з квітень-червень 2012 року.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 10 грудня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року скасовано постанову Сихівського районного суду м. Львова від 10 грудня 2012 року та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з виплати ОСОБА_4 компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров'я на підставі наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 30.01.2012 року № 44 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2012 рік», у розмірі 302 грн., а не на підставі п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01 квітня 2012 року по 30 червня 2012 року неправомірними.

Зобов'язано Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити необхідні дії відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», направлені на забезпечення ОСОБА_4 продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання та компенсацією 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров'я України, за період з 01 квітня 2012 року по 30 червня 2012 року, за виключенням раніше виплачених з цього питання коштів. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради не погодився з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити в силі постанову Сихівського районного суду м. Львова від 10 грудня 2012 року, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, інвалідом ІІ групи та відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 72551, довідкою МСЕК серії 10 ААА № 014076.

На підставі зазначеного та наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 30.01.2012 року № 44 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2012 рік» позивачеві як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, виплачується грошова компенсація вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 302 грн. щомісячно.

Суть спору полягає у здійсненні забезпечення продуктами харчування за медичними нормами, відповідно до п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28 лютого 1991 року які встановлені Міністерством охорони здоров'я і затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року № 258, у вигляді компенсації 50% вартості цих продуктів харчування, а не вищевказаного наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 30.01.2012 року № 44.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у позивача відсутнє право на отримання забезпечення продуктами харчування за медичними нормами, відповідно до п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28 лютого 1991 року які встановлені Міністерством охорони здоров'я і затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року № 258, у вигляді компенсації 50% вартості цих продуктів харчування, з посиланням на те, що визначення розміру грошової компенсації вартості продуктів харчування належить до повноважень Мінпраці відповідно до статті 62 Закону № 796-XII та Порядку використання коштів державного бюджету для програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936. Оскільки позивач у 2012 році отримував компенсацію у визначеному Мінпраці на цей рік розмірі, підстав для задоволення позову немає.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку з посиланням на те, що Порядком використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року № 987, та Порядком зарахування збору до Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення і використання його коштів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1998 року № 396, не передбачено обмежень щодо здійснення відповідними органами виплат компенсації вартості продуктів харчування, визначеної на рівні закону, а тому недоплата позивачеві зазначеної компенсації є протиправною.

Проте, з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 14 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII особи, віднесені до категорії 1 (пункт 1 статті 14), забезпечуються продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я.

Згідно зі статтею 62 цього Закону роз'яснення порядку його застосування провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

За пунктом 9 Порядку Мінпраці в десятиденний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік виходячи з розроблених Міністерством охорони здоров'я України фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року № 258, і даних Державного комітету статистики України щодо середніх цін на продукти харчування, що склалися в регіонах за попередні три місяці, визначає в розрізі Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до вказаного Закону № 796-XII для громадян, віднесених до категорій 1 і 2, потерпілих дітей у разі захворювання кровотворних органів (гострі лейкози), щитовидної залози (аденома, рак), на злоякісні пухлини, а також для батьків потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та шкільні заклади і не забезпечуються продуктами харчування.

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та на виконання пункту 9 постанови N 936 Мінпраці наказом від 24 січня 2011 року № 23 затверджено розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які віднесені до категорій 1 і 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2011 рік, зокрема, у Львівській області для громадян, віднесених до 1 категорії, - 302 грн.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що визначення розмірів передбаченої пунктом 14 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» грошової компенсації належить до повноважень Мінпраці. Розміри цієї компенсації затверджуються у десятиденний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 30.01.2012 року № 44 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2012 рік» позивачеві як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, виплачується грошова компенсація вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 302 грн. щомісячно.

Отже, оскільки позивач у 2012 році отримував компенсацію вартості продуктів харчування у розмірі, визначеному Мінпраці на цей рік, то суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постанові 28 жовтня 2014 року (справа № 21-258а14), яка відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на викладене постанова Сихівського районного суду м. Львова від 10 грудня 2012 року, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 225, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - задовольнити

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року скасувати, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 10 грудня 2012 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець