Справа № 22а-19577/11
Суддя: Карпушин Г. Л.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Карпушина Г.Л.,

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною(-ими)

скаргою(-ами) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації про визнання дій неправомірними та перерахунок одноразової компенсації

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплаті одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров"ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,який став інвалідом 2 групи по захворюванню, повязаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 2 групи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , з урахуванням виплаченого, виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати на час встановлення 2 групи інвалідності.

В задоволенні позову до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області - відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, про задоволення його позовних вимог..

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідіції наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Вказана група інвалідності йому була встановлена 05.10.2009 року.

У зв»язку з цим, він має право на отримання компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю при встановленні групи інвалідності, що передбачено ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян які постараждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року.

Так, в грудні 2009 року позивач отримав 284,40 грн. компенсації за шкоду заподіяну здоровлю при встановленні групи інвалідності, які нараховувалась та виплачувалась йому згідно постанови КМУ № 836 від 26 липня 1996 року.

Непогоджуючись з розміром нарахованих та виплачених коштів позивач звертався до управління праці та соцзахисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області з заявою про перерахунок та виплату недонарахуваних сум, вважаючи, що ці нарахування повинні проводитися за розмірами встановленими ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказаної постанови КМУ, на що отримав відмову, яку вважає незаконною.

Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, зазначеній категорії громадян повинна виплачуватися одноразова компенсація за шкоду заподіяну здоровю учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яка по 2 групі інвалідності становить 45 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 28 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в такій редакції: "Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.28 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України .

Вищевказані виплати одноразової компенсації мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обов'язок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо здійснення виплат компенсації позивачу при встановленні 2 групи інвалідності необхідно застосовувати законодавство, яке діяло на час їх вчинення, виходячи з наступного.

З 01.01.2008 року по 22.05.2008 розмір компенсації був встановлений певними нормами Закону України «Про Держаний бюджет України на 2008 рік».

Як вбачається із заперечення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 22.06.2009 року виплату одноразової компенсації при встановленні 2 групи інвалідності як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС проведено позивачу в грудні 2009 року в сумі 284,40 грн.

Таким чином, відповідач, провівши виплату суми одноразової компенсації після рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року у розмірах, встановлених законом про державний бюджет діяв не правомірно, оскільки в цей період часу діяла норма статті 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено, що Кабінет Міністрів України не уповноважений ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій. Навпаки, у частині 1 статті 67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються КМУ відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізавції конституційного права таких громадян на охорону їх життя і здоров»я, оскільки відповідно до ч.І ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров»я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого вищевказаним Законом є безпідставним.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської кататрофи, та обумовлену необхідність їх адекватного соціального захисту Верховна Рада України 5 жовтня 2006 року доповнила ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону і зазначена норма має пріорітетне застосування.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, застосуванню підлягає саме ст. 48 вищевказаного Закону та законодавство щодо розмірів мінімальних заробітних плат та пенсій, а не постанова КМУ № 836 від 26 липня 1996 року, на підставі якої позивачу були нараховані вищевказані кошти.

За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати належних позивачу коменсацій в менших розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких виплат є незаконними, тому суд правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна особа має право мирно володіти майном ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України та ст. 55 ЗУ «Про власність» передбачає, що ніхто не може бути позбавлений права власності та право власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обов'язок щодо виплати одноразової компенсації громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян.

Місцевий орган праці та соціального захисту населення є тим органом, який безпосередньо відповідає від імені держави щодо забезпечення належних виплат конкретному громадянину, при цьому питання фінансування цих органів не є питаннями громадянина, і не впливають на його права.

З урахуванням викладеного, суд вірно вважає, що належним відповідачем по справі є Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лубенської міської ради, яке повинно здійснювати дії по поновленню прав позивача.

Разом з тим, враховуючи , що Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області за своїми функціональними обов'яками здійснює тільки контроль нарахування та формує виплатні списки під виплату вищезазначеної допомоги, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання виплати компенсації до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

Враховуючи викладені обставини, районний суд прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог. Також правомірно вирішено питання про судові витрати.

Викладені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду. Задоволенню вони не підлягають. За таких обставин судове рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального й процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст.ст. 195, 197, 198, 200,205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого Адміністративного суду України.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

Копія

Згідно: Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1