Справа № 815/3278/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3278/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Адепт-Комплект" до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.01.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 945186,05грн., та від 23.01.2015р. №, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Адепт-Комплект" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (вхід.№26512/15 від 20.10.2015р.), просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 23.01.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 945186,05грн., та від 23.01.2015р. №, посилаючись на відсутність порушень чинного податкового законодавства з боку Підприємства, на які наголошено податковим органом у Акті перевірки №000151/15-32-22-05/33316835 від 24.12.2014р., оскільки при формуванні податкового кредиту в межах перевіряємого періоду, Підприємством у повному обсязі дотримано вимоги чинного податкового законодавства України, та правомірно віднесено до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ, сплачені у ціні отриманих товарів (робіт, послуг), у межах відповідних фінансово-господарських правовідносин з контрагентами, що, серед іншого, підтверджується податковими накладними, виписаними та оформленими контрагентами позивача з урахуванням вимог Податкового кодексу України. Також, ПП "Адепт-Комплект" зазначає, що відповідно до прибуткового касового ордера №129 від 26.12.2013р., та квитанції до прибуткового касового ордера, Підприємством оприбутковано грошові кошти в сумі 100000грн. До того ж, відповідно до видаткового касового ордера від 11.06.2013р. №318 працівнику ПП "Адепт-Комплект" ОСОБА_1 було видано 11548,78грн. на відшкодування витрат на відрядження, котрі означеним працівником були отримані цього ж дня, про що свідчить відповідний запис у касовій книзі Підприємства за 11.06.2013р.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 20.07.2015р. б/н), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 23.01.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 945186,05грн., та від 23.01.2015р. №, оскільки Приватним підприємством "Адепт-Комплект" занижено податок на додану вартість за період січень-грудень 2013р., внаслідок чого порушено вимоги п.187.1 ст.187, п.п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України. Також, контролюючий орган стверджує, що перевіркою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій при здійсненні фінансово-господарської діяльності встановлено порушення ПП "Адепт-Комплект" вимог п.п.2.6, 2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004р. №637, зокрема, за не оприбуткування готівкових коштів в касовій книзі підприємства в сумі 100000грн. за 26.12.2013р., та перевищення ліміту залишків готівки в касі 11.06.2013р. на суму 11548,78грн.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача - Приватного підприємства "Адепт-Комплект" до суду надійшло клопотання (вхід.№29444/15 від 12.11.2015р.) про розгляд справи без участі представника Товариства в порядку письмового провадження, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у період з 20.11.2014р. по 17.12.2014р. на підставі направлень від 18.11.2014р. №128/15-17-22-01-23, №129/15-17-22-01-23, №130/15-17-22-01-23, №131/15-17-22-01-23, №132/15-17-22-01-23, №133/15-17-22-01-23, виданих ДПІ у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області, головними державними ревізорами-інспекторами відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС в Одеській області Сапєлкіною О.Б., Туртою О.В., головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС в Одеській області Шевченко О.Б., старшим державним ревізором-інспектором відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС в Одеській області Таракановим О.В., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС в Одеській області Голубенко А.В., головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області Бєлоусовою О.М., згідно з п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, була проведена планова виїзна перевірка Приватного підприємства "Адепт-Комплект" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.

За наслідками вказаної перевірки Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області складено Акт №000151/15-32-22-05/33316835 від 24.12.2014р. «Про результати планової виїзної перевірки Приватного підприємства "Адепт-Комплект" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.», у висновках якого, серед іншого, наголошено, що Приватним підприємством "Адепт-Комплект" занижено податок на додану вартість за період січень-грудень 2013р., внаслідок чого порушено вимоги п.187.1 ст.187, п.п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а також зазначено, що перевіркою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій при здійсненні фінансово-господарської діяльності встановлено порушення вимог п.п.2.6, 2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004р. №637.

На підставі складеного Акта перевірки №000151/15-32-22-05/33316835 від 24.12.2014р. Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області 23.01.2015р. винесено податкові повідомлення-рішення №, та №.

Судом з'ясовано, що 01.04.2015р. на підставі протоколу засідання комісії ДПІ у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області з питань застосування процедури податкового компромісу від 31.03.2015р., за результатами розгляду заяви про компроміс по податковому повідомленню-рішенню від 23.01.2015р. №, згідно з пунктами 1,2,7,8 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області винесено Рішення №5/15-17-22-01-09 щодо погодження застосування процедури податкового компромісу, яким до Приватного підприємства "Адепт-Комплект" застосовано податковий компроміс щодо податкового зобов'язання по податку на додану вартість на суму основного платежу 754085,30грн., у зв'язку з чим підлягає сплаті 37704,26грн. (754085,30*5%) після якої 716381,04грн. (754085,30*95%) та штрафи в сумі 377042,65грн., пеня в сумі 96378,43грн. вважаються погашеними.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями від 23.01.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 945186,05грн., та від 23.01.2015р. №, Приватне підприємство "Адепт-Комплект" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області від 23.01.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 945186,05грн., та від 23.01.2015р. №, винесено податковим органом неправомірно, безпідставно та у порушення положень чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 14.07.2011р. між Приватним підприємством "Адепт-Комплект" (Генеральний підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Ніка-Тера» (Замовник) був укладений Договір генерального підряду №140711, відповідно до п.п.1.1 якого «Об'єкт» - термінал зберігання та перевантаження зернових вантажів об'ємом 168000тон. по вул.Айвазовського,23-Б у місті Миколаєві; «Будівельні роботи (будівництво об'єкта)» - комплекс будівельно-монтажних та інших робіт, направлених на будівництво об'єкта відповідно до Проектної документації. Згідно з п.п.2.1 означеного Договору Генеральний підрядник зобов'язується відповідно до вимог проектно-кошторисної документації виконати власними силам та силами залучених субпідрядників комплекс будівельних робіт з будівництва об'єкта «Під ключ», а також надати наступні послуги: і) виконання функцій Генерального підрядника; іі) проведення тендерів з вибору субпідрядників на будівельні роботи; ііі) укладення й виконання договорів субпідряду з Субпідрядниками; іv) координація/контроль субпідрядників і підрядників Замовника; v) отримання дозвільної документації; vі) здача об'єкта до експлуатації; vіі) організація охорони об'єкта.

Судом встановлено, що на виконання умов вищеозначеного Договору генерального підряду від 14.07.2011р. №140711, між Приватним підприємством "Адепт-Комплект" (Замовник) та ТОВ «ВКП Южелектромонтаж» (Підрядник) був укладений Договір підряду №6/21 від 21.06.2013р., відповідно до п.п.1.1-1.4, 3.2 якого Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов'язання власними силами, із власних матеріалів та з використанням власних механізмів за завданням Замовника у строки, обумовлені даним Договором, виконати: електромонтажні роботи на підставі розділу проекту «Електротехнічні рішення» 5701 И-00-000-ЕМ; коригування розділу проекту «Електротехнічні рішення» 5701 И-00-000-ЕМ, заміна комплектуючих силових шаф на АВВ; розроблення проектної документації на АСУТП відповідно до Завдання на проектування (Додаток №4 до даного Договору) на підставі Вихідних даних (Додаток №5 до даного Договору); Електромонтажні роботи системи АСУТП; пуско-налагоджувальні роботи АСУТП на об'єкті «Термінал зберігання та перевантаження зернових вантажів місткістю 168000т.» на території, котра належить підприємству «Ніка-Тера», розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул.Айвазовського,23-Б. Об'єм, характер і вартість робіт, передбачених п.1.1 даного Договору, визначається погодженими сторонами, та є невід'ємними частинами даного договору наступні додатки: за розділом «Електротехнічні рішення» 5701 И-00-000-ЕМ - Договірною ціною (Додаток №1 до даного Договору); Договірна ціна по АСУТП на електромонтажні та пуско-налагоджувальні роботи (Додаток №2 до даного Договору) буде передана після розроблення проектної документації по АСУТП на підставі технічного завдання Замовника, вартість фіксована і зазначена в п.3.2 даного Договору; Кошторис на коригування проекту «Електротехнічні рішення» 5701 И-00-000-ЕМ, заміна комплектуючих силових шаф на АВВ і розроблення проектної документації по АСУТП (Додаток №3 до даного Договору).

Підрядник зобов'язується виконати роботи, обумовлені Договірними цінами, та передати готовий комплекс робіт Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх. Підрядник на підставі проектної документації, переданої йому Замовником, в паперовому вигляді зі штемпелем «До роботи», підготовляє договірну вартість за розділом «Електротехнічні рішення» 5701 И-00-000-ЕМ, Договірна ціна за АСУТП складається після розроблення проекту АСУТП та є Додатком №2. Вартість робіт, зазначена у складі договірних цін, у процесі виконання робіт коригується та погоджується із Замовником: у разі зміни об'ємів і складу робіт, погоджених сторонами в письмовому вигляді; у разі прийняття нових законодавчих актів України, котрі впливають на вартість робіт; у разі визначення вартості додаткових робіт, ціна на будівельні матеріали і обладнання погоджується із Замовником шляхом підписання додаткової угоди додаткового Договору. Якість виконаних робіт Підрядником, повинно відповідати вимогам державних стандартів, вимогам Замовника, вимогам проектної документації.

Згідно зі ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.638 Цивільного Кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту. Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичне надання послуг, здійснення поставки товарів та їх отримання іншою стороною, а також документи, котрі підтверджують використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

Зокрема, як вбачається з наявних у справі документів, а саме: Договірних цін, Локальних кошторисів, Кошторису на проектні роботи, Довідок про вартість виконаних будівельних робіт, Платіжних доручень, Банківських виписок, Податкових накладних, Видаткових накладних, Актів приймання виконаних будівельних робіт, останні складені з дотриманням законодавчо передбачених вимог, містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України, та відповідно підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а відтак у розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що відповідно спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного отримання товарів (робіт, послуг).

До того ж, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази, у порушення вимог частин 1,2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом суду не надано, та реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано, як і не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами вищеозначеного договору роботи контрагентом позивача ТОВ «ВКП Южелектромонтаж» не виконано.

Водночас, у податковому спорі податковий орган не може ставити під сумнів оподатковувану операцію, натомість повинен довести відсутність реальності такої операції в силу відсутності товарно-грошового обороту, номінального оформлення операції, її імітації з єдиною метою отримати незаконну податкову вигоду та податкову економію, тощо.

Зокрема, судом з'ясовано, що суми ПДВ за складеними контрагентом позивача, та наданими позивачем до суду податковими накладними, були включені Приватним підприємством "Адепт-Комплект" до складу податкового кредиту за відповідний період.

Відповідно до пп.14.1.181. Податкового кодексу України від 02 грудня 2010року №2755-VІ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Пунктом 198.1. статті 198 вказаного Кодексу встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, у даному випадку датою виникнення у позивача права на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту, є, зокрема, дата отримання виписаних ТОВ «ВКП Южелектромонтаж», позивачу податкових накладних.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Так, судом з'ясовано, що включена позивачем до складу податкового кредиту оскаржувана сума податку на додану вартість повністю підтверджена наявними у матеріалах справи податковими накладними, складеними ТОВ «ВКП Южелектромонтаж» з дотриманням вимог пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту у суб'єкта господарювання виникає у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (робіт, послуг), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару (робіт, послуг) та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

До того ж, будь-яких доказів на підтвердження того, що контрагент позивача, на момент видачі ПП "Адепт-Комплект" податкових накладних, не був зареєстрований у законодавчо визначеному порядку платником податку на додану вартість, та не сплачував у встановленому законом порядку відповідні суми податку до бюджету, податковим органом, в межах розгляду даної справи, суду не надано.

При цьому, суд вважає за доцільне наголосити, що доводи податкового органу щодо отримання платником необґрунтованої податкової вигоди, мають ґрунтуватись на сукупності доказів, які б безумовно та беззаперечно підтверджували існування обставин, котрі виключають право платника на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Водночас, судом відхиляються та не приймаються до уваги викладені Державною податковою інспекцію у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в Акті №000151/15-32-22-05/33316835 від 24.12.2014р. «Про результати планової виїзної перевірки Приватного підприємства "Адепт-Комплект" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.», посилання, зокрема, на встановлені податковими органами порушення, котрі викладені у Акті ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.10.2013р. №361/15-21-22-02/37389561 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Крейн-Юкрейн» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Ферко» за період грудень 2012р., січень 2013р., березень 2013р., квітень 2013р.», у якому встановлено факт відсутності реального здійснення господарських операцій при придбанні товарів (послуг) від постачальників з врахуванням реального часу здійснення операцій, відсутністю управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання, або здійснення діяльності, та їх подальшої реалізації на адресу контрагентів-покупців за період серпень-вересень 2012р., січень, квітень, червень 2013р., оскільки податковому органу, на думку суду, в першу чергу, слід дослідити фактичні обставини господарських правовідносин саме позивача із ТОВ «ВКП Южелектромонтаж», та не приймати означений документ як беззаперечний доказ для відповідних висновків.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та зважаючи на наявність наданих позивачем, та досліджених судом первинних документів (складених при здійсненні операцій з виконання робіт у межах господарських правовідносин з вищеокресленими контрагентами), суд дійшов висновку, що вищеокреслені фінансово-господарські операції мали реальний характер, та були опосередковані дійсним рухом активів. При цьому, судом з'ясовано зміст кожної операції та її підтвердження необхідними документами первинного бухгалтерського та податкового обліку, а саме: Договірними цінами, Локальними кошторисами, Кошторисом на проектні роботи, Довідками про вартість виконаних будівельних робіт, Платіжними дорученнями, Банківськими виписками, Податковими накладними, Видатковими накладними, Актами приймання виконаних будівельних робіт.

До того ж, суд вважає за доцільне наголосити, що у висновках Акта ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області №000151/15-32-22-05/33316835 від 24.12.2014р. «Про результати планової виїзної перевірки Приватного підприємства "Адепт-Комплект" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.», контролюючим органом жодним чином не поставлено під сумнів, зокрема, достовірність даних, котрі містять наявні у позивача первинні бухгалтерські документи, як і не зазначено щодо невідповідності їх вимогам законодавства.

Окрім того, судом встановлено, що 06.10.2011р. Інспекцією ДАБК в Миколаївській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт №МК 1 «Будівництво терміналу зберігання і перевантажування зернових вантажів місткістю 168тис.тон, за адресою: Айвазовського, №23-Б, м.Миколаїв», а 06.05.2015р. Управлінням ДАБІ у Миколаївській області зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № МК 65 «Будівництво терміналу зберігання і перевантажування зернових вантажів місткістю 168тис.тон, за адресою: Айвазовського, №23-Б, м.Миколаїв», що відповідно свідчить про виконання визначених умовами Договору підряду №6/21 від 21.06.2013р. робіт.

Відтак, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що включення Приватним підприємством "Адепт-Комплект" спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту перевіряємого періоду в межах вищеокреслених фінансово-господарських відносин із ТОВ «ВКП Южелектромонтаж», повністю підтверджено позивачем наданими до суду та наявними у матеріалах справи відповідними розрахунковими, платіжними, та іншими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відповідно свідчить про безпідставність та неправомірність донарахування Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Приватним підприємством "Адепт-Комплект" податку на додану вартість.

Також, судом встановлено, що контролюючим органом безпідставно, та неправомірно застосовано до ПП "Адепт-Комплект" штрафні (фінансові) санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки, виходячи з наступного.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004р. №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005р. за №40/10320 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.1.2 якого готівка (готівкові кошти) - грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам'ятні монети, які є дійсними платіжними засобами; каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів; касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси; ліміт залишку готівки в касі - граничний розмір суми готівки, що може залишатися в касі в позаробочий час; оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій;

Згідно з п.2.6 означеного Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Пунктами 3.1, 3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004р. №637 передбачено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Зокрема, як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ПП "Адепт-Комплект" отримало від філії АТ «Укрексімбанк» готівкові кошти в сумі 300000грн., котрі в подальшому, на виконання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004р. №637, у повному обсязі було оприбутковано ПП "Адепт-Комплект", про що свідчать відповідні прибуткові касові ордери від 26.12.2013р. №128, №129, та квитанції до прибуткового касового ордера №128 від 26.12.2013р., №129 від 26.12.2013р.

Також, фахівцями податкового органу в межах проведення перевірки встановлено перевищення ПП "Адепт-Комплект" 11.06.2013р. ліміту залишків готівки в касі на суму 11548,78грн., а саме: відповідно до видаткового касового ордеру від 11.06.2013р. №318 ПП "Адепт-Комплект" видано готівкові кошти ОСОБА_1, який фактично отримав їх 18.06.2014р., відповідно до зазначеної в ордері дати отримання коштів. Водночас, з означеною позицією ДПІ неможливо погодитися з урахуванням наступного.

Згідно з п.3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004р. №637 видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо.

Відповідно до п.3.5 означеного Положення у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору.

Пунктом 3.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004р. №637 передбачено, що видачу готівки касир проводить тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості.

Згідно з п.3.10 вищевказаного Положення прибуткові касові ордери і квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості мають заповнюватися бухгалтером чорнилом темного кольору чорнильною або кульковою ручкою, за допомогою друкарських машинок, комп'ютерних засобів чи іншими способами, які забезпечили б належне збереження цих записів протягом установленого для зберігання документів терміну.

У касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи. Видача касових ордерів і видаткових відомостей на руки особам, що вносять або одержують готівку, забороняється.

Приймання і видача готівки за касовими ордерами може проводитися тільки в день їх складання.

Відповідно до п.4.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004р. №637 усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2013р. ОСОБА_1 із каси ПП "Адепт-Комплект" одержав грошові кошти в сумі 11548,78грн. (відшкодування витрат на відрядження по АЗ №435 від 01.06.2013р.), про що свідчить відповідний видатковий касовий ордер ПП "Адепт-Комплект" від 11.06.2013р.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено відсутність підстав для застосування до ПП "Адепт-Комплект" штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки, у зв'язку з чим винесене ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області спірне податкове повідомлення-рішення від 23.01.2015р. № також підлягає скасуванню.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість, Державна податкова інспекція у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області не надала суду жодних належних доказів на підтвердження та обґрунтування правомірності винесення оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень від 23.01.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 945186,05грн., та від 23.01.2015р. №.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Приватного підприємства "Адепт-Комплект" правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Адепт-Комплект", відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства "Адепт-Комплект" до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.01.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 945186,05грн., та від 23.01.2015р. №, задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 23.01.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 945186,05грн., та від 23.01.2015р. №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Адепт-Комплект" (67500, Одеська обл., смт.Комінтернівське, вул.Першотравнева,56, к.16, ) судовий збір у сумі 487(чотириста вісімдесят сім)грн. 20коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.