Справа № 2а-2019/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Кулініч Я.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" серпня 2012 р. Справа № 2а-2019/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "01" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 01.03.2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Встановлено, що позивач проживає на території посиленого радіоекологічного контролю та працює в населеному пункті, який віднесено до зон радіоактивного забруднення та віднесена до 3 категорії (гарантованого добровільного відселення).

Відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від

мінімальної заробітної плати;

Частиною 1 статті 39 цього Закону встановлено, що працюючим громадянам провадиться доплата, розмір якої у зоні гарантованого добровільного відселення становить дві мінімальні заробітні плати.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні ним компенсації та доплати, передбачених приписами ст.ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Зважаючи на те, що в своїй апеляційній скарзі позивач просить визнати дії відповідача протиправними та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті коштів, передбачених приписами ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.1998р. по 31.12.2009р. , а також приймаючи до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 звернулася з позовом до суду у серпні 2010 року, позивач пропустила строк звернення до суду.

Однак, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, відмовивши в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області.

Приписами ст.202 КАС України визначено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача за період з 01.01.1998р. по 31.12.2009р. залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 спростовуються наведеним вище, в зв'язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 01.03.2011р. у справі №2а-2019/11 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 01.01.1998р. по 31.12.2009р. залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с. Прибитки,Овруцький район, Житомирська область,11146

3- відповідачу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області вул. Леніна, 17,м. Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11101