Справа № 826/1649/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Київ К/800/3859/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання: за участю представника позивачаЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Розваляєва Т.С., Корінець Ю.О., Даниленка Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт Фіш» до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонт Фіш» (далі ТОВ «Горизонт Фіш») пред'явило позов до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про:

визнання протиправними дій Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004;

скасування рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2;

скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004;

стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт Фіш» суму надмірно сплачених до бюджету податку на додану вартість в розмірі 85137,75 грн..

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004.

Скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004.

У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року в частині визнання протиправними дій Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004 скасовано та прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Київська міська митниця Державної фіскальної служби України, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що 15 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт Фіш» та Компанією «J.Р. Кlаusen & Со» (Данія) укладено зовнішньоекономічний контракт (Генеральний контракт) № 14, згідно якого Продавець зобов'язався за окремими замовленнями позивача здійснювати поставку та передачу у власністю позивача товар, а саме: рибопродукти та морепродукти.

Згідно вказаного договору, на кожну окрему партію товару Компанія «J.Р. Кlаusen & Со» підписує та завіряє відтиском печатки проформу-інвойс або контракт на поставку, або підтвердження замовлення, або по погодженні сторін лише інвойс, в яких зазначаються: асортимент товару і його приблизна кількість (точна кількість вказується в інвойсі), умови поставки і місце призначення поставки товару, ціна товару, умови оплати, характеристики товару, посилання на номер і дату підписання Генерального контракту.

10 січня 2013 року позивачем було ввезено на митну територію України товар - риба блувайтинг (вид Місromesistius australis), морожена, (путасу) потрошена без голови, що була виловлена в Новій Зеландії в кількості 53320 кг..

Митна вартість товару було визначена за ціною договору на рівні 1,23 долари США за кг.

Кількість товару, його ціна та умови поставки були погоджені сторонами в інвойсі від 11 листопада 2013 року № 211713. Умови поставки: СІF, м. Одеса.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, позивач подав до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів:

- вантажну митну декларацію за формою МД-2 № /2014/338907 від 10 січня 2013 року;

- картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародну автомобільну накладну;

- міжнародну автомобільну накладну (СRМ);

- коносамент (Вill of Landing);

- документ, що підтверджує вартість страхування;

- рахунок-фактуру (інвойс);

- пакувальний лист; зовнішньоекономічний договір (контракт);

- договір про надання послуг митного брокера;

- ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 (ввезення товарів);

- висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи; сертифікат відповідності;

- декларацію виробника;

- підтвердження законності вилучених водних біоресурсів із середовища їх існування;

- інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару;

- інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару;

- інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару;

- міжнародний ветеринарний сертифікат; сертифікат про походження товару загальної форми.

Під час здійснення митного контролю спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками, в зв'язку із чим митницею було виявлено, що митна вартість поданого до митного оформлення товару є нижчою в порівнянні до подібних товарів.

10 та 14 січня 2014 року митним органом витребувано у позивача додаткові документи, зокрема платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

На виконання запитів, позивачем були подані:

- скан-копії податкових накладних б/н;

- скан-копію податкових накладних № 4, 5;

- скан-копію експортної декларації № 21621893;

- скан-копію листа відправника б/н;

- скан-копію страхового полісу № 108073539 МАС;

- скан-копію SWIFT UAS wMsg-2605-320629;

- скан-копію SWIFT UAS wMsg-4486-350297;

- скан-копію видаткової накладної № 80).

За результатами розгляду додаткових документів митним органом прийнято рішення від 15 січня 2014 року № 10027004/2014/310005/2 про коригування митної вартості товарів у сторону збільшення, згідно якого митна вартість товару складає 118903,60 доларів США, з тих підстав, що надані документи містять неповні відомості та розбіжності.

На підставі рішення про коригування митної вартості митним органом також було прийнято картку відмови від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що обставини, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо вартості імпортованого товару та застосування резервного методу визначення митної вартості товару відсутні. А тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення про коригування митної вартості товару від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2 та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004 прийняті з порушенням закону та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної із висновками суду першої інстанції частково погодився та зазначив, що позовні вимоги ТОВ «Горизонт Фіш» про скасування рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004 обґрунтовані.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, оскільки згідно положень частини 6 статті 54 Митного кодексу України, перевірка митної вартості та прийняття рішення щодо відмови чи прийнятті митної декларації, визначення митної вартості, винесення картки відмови належить до виключної компетенції митного органу, а тому це є його суб'єктивне право щодо вчинення зазначених дій.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання протиправними дій Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310005/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004 із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із висновками судів першої та апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про «а» право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; «б» право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на декларанту. Митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Як вбачається із матеріалів справи під час здійснення митного контролю спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками, в зв'язку із чим митницею було виявлено, що митна вартість поданого до митного оформлення товару є заниженою в порівнянні до подібних товарів, а тому декларанту позивача було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Позивачем були додатково надано митному органу: скан-копії податкових накладних б/н; скан-копію податкових накладних № 4, 5; скан-копію експортної декларації № 21621893; скан-копію листа відправника б/н; скан-копію страхового полісу № 108073539 МАС; скан-копію SWIFT UAS wMsg-2605-320629; скан-копію SWIFT UAS wMsg-4486-350297; скан-копію видаткової накладної № 80).

Проаналізувавши надані позивачем митному органу документи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального права та прийшли до правильного висновку, що сумніви митниці щодо правильності визначення позивачем митної вартості товару є безпідставними, в зв'язку із чим рішення про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/310005/2 та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 січня 2014 року № 100270004/2014/50004 підлягають скасуванню.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: