Справа № 815/3195/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3195/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

за участю секретаря: Жукової Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2014 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОД.ЮА» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року товариства з обмеженою відповідальністю «ОД.ЮА» (далі - позивач, ТОВ) звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом та просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.03.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не порушував п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки при внесенні податкової накладної до Реєстру отриманих та виданих податкових накладних було допущено технічну помилку, що не призвело до зміни податкової звітності за грудень 2013 року. Також позивач зазначив що не отримував повідомлення від податкового органу про розбіжності у Реєстрі, а тому був позбавлений можливості надати пояснення з цього приводу.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 11 червня 2014 року прийнято постанову про задоволення позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності висновку податкового органу щодо неправомірного включення до складу податкового кредиту грудня 2013 року суми 15 550, 50 грн., оскільки приписами Податкового законодавства України визначено, що право на включення суми ПДВ до податкового кредиту є належним чином оформлена та зареєстрована в ЄДРПН податкова накладна, тоді як реєстр є формою для запису (реєстрації) виданих та отриманих податкових накладних, а коригування у ньому помилок у записах не призводить до потреби формування нових реєстрів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем зазначено що позивачем в порушення п.201.10 ст. 201 ПКУ неправомірно включено до складу податкового кредиту у грудні 2013 року суму у розмірі 15 550 грн., що призвело до заниження суми, що підлягає сплаті до бюджету за вказаний податковий період на 15 550 грн.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено камеральну (електронну) перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2013 року товариства з обмеженою відповідальністю «ОД.ЮА» ().

В ході перевірки ревізором - інспектором використано:

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013 року (від 15.01.2014 року № );

- звітний додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року (від 15.01.2014 року № );

- реєстр виданих та отриманих податкових накладних за грудень 2013 року (від 15.01.2014 року №);

- надані до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області шляхом подання звітності в електронному вигляді та бази даних Міністерства доходів і зборів України.

За результатами проведеного аналізу податкової звітності встановлено:

Згідно Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за грудень 2013 року до складу податкового кредиту включено податкову накладну від 30.12.2013 № 136 на загальну суму 93303,00 грн., у т.ч. ПДВ 15550,50 грн., виписану постачальником TOB «Інфоз'язок» (і.п.н. 44).

Вказана сума відображена у розділі II додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» та включено до складу податкового кредиту грудня 2013 року.

Згідно даних ЄРПН постачальник TOB «Інфоз'язок» (і.п.н. 44) зареєстровано податкову накладну від 31.12.2013 № 138 на загальну суму 93303,00 грн., у т.ч. ПДВ 15550,50 грн.

Відповідно до вищенаведеного, в порушення п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ТОВ «ОД.ЮА» () неправомірно включило до складу податкового кредиту грудня 2013 року суму у розмірі 15550,50 грн., що призвело до заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 15550,0 грн.

За результатами проведеного аналізу податкової звітності встановлено:

Згідно Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за грудень 2013 року до складу податкового кредиту включено податкову накладну від 30.12.2013 № 136 на загальну суму 93303,00 грн., у т.ч. ПДВ 15550,50 грн., виписану постачальником TOB «Інфоз'язок» (і.п.н. 44).

Вказана сума відображена у розділі II додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» та включено до складу податкового кредиту грудня 2013 року.

Згідно даних ЄРПН постачальник TOB «Інфоз'язок» (і.п.н. 44) зареєстровано податкову накладну від 31.12.2013 № 138 на загальну суму 93303,00 грн., у т.ч. ПДВ 15550,50 грн.

Відповідно до вищенаведеного, в порушення п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ТОВ «ОД.ЮА» () неправомірно включило до складу податкового кредиту грудня 2013 року суму у розмірі 15550,50 грн., що призвело до заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 15550,0 грн.

На підставі встановленого порушення податковим органом складений Акт № 1187/15-53-22-08/35992772 «Про результати проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ОД.ЮА» () за грудень 2013 року (а/с. 30-33), яким встановлено порушення п.201.10 ст201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобов'язань за грудень 2013 року заявлених у податкової декларації за грудень 2013 року на суму 15550 грн.

На підставі Акту ДПІ у Приморському районі м. Одеси було винесено податкове повідомлення-рішення від 17 березня 2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 19 437,50 грн., за основним платежем 15 550, 00 грн. та 3 887, 50 грн. штрафних санкцій (а/с. 8).

Не погоджуючись з висновками Акту камеральної перевірки та вищевказаним податковим повідомленням-рішенням TOB «ОД.ЮА» розпочало процедуру адміністративного оскарження.

26 березня 2014 року TOB «ОД.ЮА» подало первинну скаргу № 5 від 26.03.2014 р. до Головного управління Міндоходів в Одеській області на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси № від 17.03.2014 року.

18 квітня 2014 року TOB «ОД.ЮА» отримало Рішення №940/10/15-32-10-02-07 від 14.04.2014 року ГУ Міндоходів в Одеській області «Про результати розгляду первинної скарги», яким залишило без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси № від 17.03.2014 р., а первинну скаргу Позивача без задоволення.

28 квітня 2014 року TOB «ОД.ЮА» направило повторну скаргу № 9 від 25.04.2014 р. до Міністерства доходів і зборів України на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси № від 17.03.2014 р.

15.05.2014 року Міністерство доходів і зборів України прийняло Рішення вих. №8530/6/99-99-10-01-15 про залишення без змін податкового повідомлення-рішення від 17.03.2014 р. № та Рішення, прийнятого за розглядом первинної скарги, а повторну скаргу позивача - без задоволення.

Також в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що TOB «ОД.ЮА» з 16.01.2014 року не є платником податку на додану вартість, оскільки свідоцтво платника ПДВ № 200026527 анульовано.

Отже, позивач не мав законних підстав для виправлення помилки у Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

24.02.2014 року TOB «ОД.ЮА» надало до ДПІ у Приморському районі м. Одеси лист (вих. №2 від 21.02.2014 р.) з проханням виправити помилку у програмі і внести правильний реєстр виданих та отриманих податкових накладних.

Крім того, судом встановлено, що TOB «ОД.ЮА» при внесенні ним податкової накладної № 138 від 31.12.2013 р. до Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за грудень 2013 року було допущено технічну помилку - замість дати отримання та дати складання податкової накладної 31.12.2013 року, було зазначено дату 30.12.2013 року, замість порядкового номеру (№138) було вказано № 136.

Приписами п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Звітним періодом подання декларації з податку на додану вартість згідно із п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України є один календарний місяць. Відповідно до п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із абз.3 п.13 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1492 від 25.11.2011 року із змінами та доповненнями, у складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації) та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних.

«Порядок ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних» затверджений наказом ДПАУ від 24.12.2010 р. №1002, зареєстрований в Мін'юсті України 29.12.2010 р. за №1402/18697, визначає наступне.

Упровадження реєстру виданих та отриманих податкових накладних (далі - Реєстр) обумовлене вимогами пункту 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України.

Реєстр є формою для запису (реєстрації) виданих та отриманих податкових накладних.

Виправлення помилки в Реєстрі здійснюється методом "сторно" за правилами, передбаченими для бухгалтерського обліку, у момент виявлення таких помилок.

Коригування помилкових записів у Реєстрі не призводить до потреби формування нових (уточнюючих) реєстрів.

Реєстр ведеться особами, зареєстрованими як платники податку на додану вартість.

Якщо не зареєстровані платниками податку на додану вартість філії та інші структурні підрозділи платника податку самостійно здійснюють придбання/постачання товарів/послуг та проводять розрахунки з постачальниками/споживачами, то зареєстрований платник податку, до складу якого входять такі структурні підрозділи, може делегувати філії або структурному підрозділу право ведення частини Реєстру в межах діяльності такої філії (структурного підрозділу). Для цього платник податку повинен кожній філії та структурному підрозділу присвоїти окремий числовий код (номер, шифр), про що письмово проінформувати орган державної податкової служби за місцем його реєстрації як платника податку на додану вартість. У разі якщо платником податку делеговано філіям або структурним підрозділам право ведення частин Реєстрів, дані таких частин Реєстрів є складовими частинами Реєстру платника податку.

Під час виконання договорів про спільну діяльність, договорів управління майном та угод про розподіл продукції Реєстр ведеться особою, яка веде облік результатів такої діяльності.

Отже, Реєстр є формою для запису (реєстрації) виданих та отриманих податкових накладних, коригування помилок записів у Реєстрі не призводить до потреби нормування нових (уточнюючих) реєстрів.

Крім того, суд критично ставиться до висновку податкового органу щодо неправомірного включення до складу податкового кредиту грудня 2013 року суми 15 550, 50 грн., оскільки приписами Податкового законодавства України визначено, що право на включення суми ПДВ до податкового кредиту є належним чином оформлена та зареєстрована в ЄДРПН податкова накладна, тоді як реєстр є формою для запису (реєстрації) виданих та отриманих податкових накладних, а коригування у ньому помилок у записах не призводить до потреби формування нових реєстрів.

Окрім того, відповідно до п.п.4.1.4 ст. 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необґрунтованість тверджень податкового органу щодо порушення позивачем п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та неправомірне включення до складу податкового кредиту грудня 2013 року суму 15 550, 00 грн., що призвело до заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, а відтак висновків Одеського окружного адміністративного суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин