Справа № 2а-2214/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Феха Т.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" березня 2012 р. Справа № 2а-2214/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від "13" квітня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2011 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області провести нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 мінімальних заробітних плат та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.39 та ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 29.09.2010р. по 13.04.2011р. з урахуванням виплачених сум та додаткової пенсії, зміни розміру заробітної плати і зміни розміру мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду із позовом у березні 2011 року, як особа, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с.9), проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач отримує доплату до пенсії, передбачену ст.39 Закону №796-ХІІ, але у розмірах, встановлених постановами КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати. Непрацюючим пенсіонерам доплата до пенсії проводиться в такому ж розмірі.

Згідно із ст. 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанов Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та №530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Зазначеними постановами, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі та у розмірах до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру доплат до пенсії та додаткової пенсії застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону №796-ХІІ, а не постанови КМУ за №836 від 26.07.1996 р., та за №530 від 28.05.2008 р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Однак, визнавши протиправними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати грошової допомоги, а також зобов'язавши останнього провести перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ч. 2 ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, суд першої інстанції не врахував, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю (яку позивач і отримує, про що свідчать докази, зібрані в матеріалах справи (а.с.7)), а приписи ст. 51 вказаного Закону стосується осіб, які відносяться до категорій 2,3 та 4.

Враховуючи викладене суд першої інстанції неправомірно застосував положення ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до спірних правовідносин, а тому постанова суду першої інстанції в названій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2011 року скасувати в частині визнання дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в частині зобовязання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області провести нарахування та виплату позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 29.09.2010р. по 13.04.2011р. з урахуванням виплачених сум та додаткової пенсії, зміни розміру заробітної плати і зміни розміру мінімальної пенсії за віком.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с. Кам'яне,Рокитнівський район, Рівненська область,34220

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області вул.1-го Травня, 1-А,смт. Рокитне,Рівненська область, Рокитнійвський район,34200