Справа № 2-а-1173/10
Суддя: Янголь Є. В.
Дата ухвалення: 2010-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1173/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого - судді Янголь Є.В., при секретарі Дубініна Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просить зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити виплату недоплаченої їй соціальної допомоги по догляду за дитиною до трьох років за 2007 - 2008 роки. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посіпається на те, що вона має на утриманні дитину віком до 3 років та відповідно до вимог Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» отримує державну допомогу на дитини до досягнення нею трьохрічного віку , відповідачем не нараховувалося та не сплачувалася їй зазначена допомога у належних сумах, а саме в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила що несвоєчасно звернулася до суду в звязку з незнанням законодавства.

Згідно поданого заперечення відповідач просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалась у розмірі що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. положення ст. 56, ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було визнано неконституційними, але кошти на виплати зазначеної допомоги та механізм її виплати не передбачені. У 2008 році відповідно до підпунктів 7, 8 п. 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які не визнавалися неконституційними, було визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Окрім того посилається на те, що позивачка пропустила строки звернення до суду, встановлені ст. 99 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, позивачка має на утриманні малолітню дитину - доньку Віолету, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Протягом 2007 - 2008 років позивачці була нарахована та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції, яка діяла протягом 2007 року, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Що стосується нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку суд вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений у такому розмірі: з 1 січня - 434 грн., з 1 квітня - 463 грн., з 1 жовтня - 470 грн.

Пунктом 3 розділу УІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» також було передбачено, що розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої ст. 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Згідно ст. 4 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» покриття витрат на виплату державної допомоги сімям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів. Ст. 5 вказаного Закону передбачено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, в тому числі допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч. 2 ст. 4 цього Закону, призначають та виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дія ст. 12, ч. 1 ст. 15 та пункту 3 розділу УIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» була зупинена на 2007 рік та статтею 56 вказаного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлена в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 року (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, абзацу третього частини другої статті 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, п. 14 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст. 12, ч. 1 ст. 15 та пункту 3 розділу УПІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно статті 6 Конституції України, органи виконавчої влади здійснюють повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до Законів України та, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради повинно було нараховувати та сплачувати позивачці щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбачену ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» з 09.07.2007 року з урахуванням положень ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 14 статті 71 та абзацу 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», ці норми втратили чинність та не підлягали застосуванню.

В той же час ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду.

Позивачка звернулась до суду з позовом 23.11.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи позивачки щодо її необізнаності, яка є дійсною причиною її не звернення до суду у встановлений законом строк, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, а тому суд вважає, що нею без поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік, так як до суду вона звернулась тільки в листопаді 2009 року.

Виходячи з зазначеного, позивачці необхідно відмовити в задоволенні позову щодо позовних вимог за 2007 рік в звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Також суд вважає, що вимоги позивачки відносно періоду за 2008 рік не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до підпунктів 7 п. 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено в редакції, яка визначає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Крім того підпунктом 8 п. 23 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» п. З розділу УІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» також викладено в редакції, яка визначає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається з 01 січня 2008 року у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Зазначені положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», «Про державну допомогу сімям з дітьми» неконституційними не визнані та діяли протягом 2008 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради не було підстав нараховувати та сплачувати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, оскільки діючим законодавством, згідно якого управління праці та соціального захисту населення проводили нарахування та виплату зазначеної щомісячної допомоги, був визначений інший її розмір, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, які стосуються виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 100, 159, 160-163 КАС України, ст.ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. у справі «Про соціальні гарантії громадян», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду на протязі 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі та шляхом подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після 10 днів, якщо не було подано заяву про апеляційне оскарження або апеляційну скаргу, якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, то постанова суду набирає сили після 20 днів, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Повний текст постанови виготовлено 20.04.2010 року.

Суддя: Янголь Є.В.