Справа № 22-а-24886/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Мережко М.В., Оношко Г.М.

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України

у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду

Київської області від 16 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про

стягнення щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила суд

визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської

області щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної

пенсії за віком - протиправною. Зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної

соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком на весь період чинності

ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та стягнути з управління Пенсійного

фонду України у Рокитнянському районі Київської області на її користь недоплачену їй, як

дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2009 роки в сумі 3960 грн.

10 коп.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 16 березня 2010 року

позов задоволено частково. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України у

Рокитнянському районі Київської області щодо виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії,

як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у

розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком - протиправною. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та провести виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині

здійсни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі

30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 3 лютого 2008 року по 3 лютого 2009 року

включно. Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі

Київської області здійснювати з 4 лютого 2009 року нарахування та проводити виплату

ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії

за віком на весь період чинності ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В

задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському

районі Київської області просить скасувати постанову суду та винести нову, якою відмовити

ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів

вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до

чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді

рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,

посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон

установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх

соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за

змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна

допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за

віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій,

передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду

України у Рокитнянському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус

дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має

право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної

пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом

2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України

"Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був

Укладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом

України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку

дітей війни у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008

року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними)

положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-

34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких

законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III) «Прикінцеві положення" Закону України

"Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на

2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані

неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього

Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад

пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те,

що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та

доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення

вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього

обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо

періоду проведення нарахувань та виплат, за період з 3 лютого 2008 року по 3 лютого 2009

року та з 4 лютого 2009 року.

Тому, враховуючи положення ст. 99 КАС, Рішення Конституційного Суду України

№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню

з 22 травня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування

постанови суду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської

області задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 16 березня 2010 року змінити

в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_1

Миколаївні щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення пенсії на

30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний

захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з «22 травня 2008 року з

врахуванням вже виплачених за цей період коштів».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти

днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді