Справа № 804/14600/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 жовтня 2015 року №804/14600/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі судового засідання Чмоні А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа №804/14600/15 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання протиправним та скасування рішення, у якому позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення від 15.07.2015 року №3130 про відмову ОСОБА_1 у приватизації квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що підставою відмови в приватизації квартири протиправно зазначено, що містечко є закритим.

Відповідач клопотав про закриття провадження у справі, оскільки заявлений спір не є публічно-правовим, а є спором приватного характеру та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання щодо підсудності адміністративному суду заявленого позову суд зазначає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо платник податків вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод (стаття друга, підпункт 1 пункту 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

З наведеної норми права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено, що відповідач є органом приватизації, який діє в структурі Міністерства оборони України та наділений управлінськими функціями, зокрема і щодо прийняття рішень про приватизацію житлового фонду, що належить установам Міністерства оборони України. Отже, відповідач по справі у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень.

Постановою пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» в пункті 13 зазначено, що з огляду на положення частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб`єкта владних повноважень, пов`язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб (щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нагляду і контролю за забезпеченням реалізації права громадян України на житло, додержання правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків тощо), є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Пунктом 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття публічної служби, якою, зокрема, є військова служба.

Відповідно до положень пункту 7 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, ветеранам військової служби надається першочергове, але не пізніше одного року після звільнення з військової служби та прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки, забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, або одноразове надання безвідсоткового кредиту на індивідуальне житлове (кооперативне) будівництво чи придбання житла з урахуванням встановленої законодавством норми жилої площі на сім`ю і погашенням його в повному розмірі за рахунок Міністерства оборони України.

Пунктом 37 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оброни України від 3 лютого 1995 року №20, чинним на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.

Якщо такий військовослужбовець обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку прописки, інший населений пункт, відповідний командир військової частини, за проханням військовослужбовця за 3 роки до звільнення у запас або у відставку за віком, подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційної частини району необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення КЕЧ району про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби. Він також може скористатися правом отримати житло після звільнення з військової служби від виконавчих комітетів місцевих Рад народних депутатів відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 29 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

З наведеного вбачається, що для військовослужбовців встановлений особливий порядок забезпечення житлом, пов`язаний з проходженням ними військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець знаходиться на квартирному обліку для отримання житла з державного житлового фонду.

Тобто між сторонами виник спір, який пов`язаний з проходженням позивачем публічної служби, предметом оскарження є бездіяльність суб`єктів владних повноважень щодо забезпечення військовослужбовця житлом, а тому даний спір є публічно-правовим і справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, спір у даній справі, хоча і пов`язаний із реалізацією житлових прав, але правовідносини між сторонами урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінських дій відповідача як суб`єкта владних повноважень, а тому спір носить публічно-правовий характер і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд не знайшов підстав для задоволення клопотання, у тому числі з огляду на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року по справі №804/2868/15, ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.03.2013 року по справі №К-1691/10, від 09.09.2014 року по справі №К/80024992/14, від 02.12.2014 року по справі №К/800/51588/14.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про закриття провадження в адміністративній справі №804/14600/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Верба