Справа № 173/2068/15-а
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/2068/15-а
Провадження №2-а/173/65/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 листопада 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетрвоської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_3, з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними до відповідача, Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі в якому просить: визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області в частині відмови їй в призначенні пенсії з врахуванням відомостей про те, що вона дійсно працювала в 1984-1995 роках в Дніпропетровському виробничому взуттєвому об»єднанні, яке неодноразово реформувалось та реорганізовувалось та зобов»язати відповідача здійснити нарахування їй пенсії з моменту її призначення з врахуванням стажу роботи з 16 січня 1984 року по 18 жовтня 1995 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне: вона народилась 27.08.1959 року. В 2014 році вона звернулась до УПФУ у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії. Їй призначили пенсію незначного розміру в сумі 949 грн.

Але при цьому відповідач не зарахував до її стажу роботи 11 років. Вона звернулась до відповідача із заявою про збільшення розміру її пенсії з урахуванням цього стажу її роботи, Але їй відмовили в перерахунку пенсії, в зв»язку з тим, що в її трудовій книжці немає круглих печаток, а є лише штампи про неодноразове перейменування Дніпропетровського виробничого взуттєвого об»єднання, а також на те, що у витягу, наданому сектором трудового архіву Архівного управління ДОР записано, що вона почала роботу не 16.01.1984 року, а 16.08.1984 року, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи

Представник відповідача, управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі проти задоволення позовних вимог заперечувала, при цьому пояснила що позивачці не враховано до стажу роботи період з 16.01.1984 року по 08.04.1993 року, так як за даний період підприємство , на якому працювала позивачка декілька разів реорганізувалось, але відомості про його перейменування, та про звільнення - прийняття позивачки в результаті реорганізації не посвідчені круглою печаткою підприємства. Крім того згідно перевірки особових рахунків вбачається, що позивачка розпочала роботу на Дніпропетровському взуттєвому об»єднанні не 16.01.1984 року, а 16.08.1984 року . При зарахуванні до стажу роботи періоду роботи, який просить позивачка, розмір пенсії позивачки збільшиться.

Вислухавши доводи осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачці з 22.04.2014 року призначена пенсія за віком за списком № 2 в сумі 949 грн.

Як вбачається із розпорядження при розрахунку стажу роботи для призначення пенсії, до стажу роботи позивачки при призначенні пенсії не зарахований її трудовий стаж з 16.01.1984 року по 08.04.1993 року.

Згідно даних трудової книжки позивачки встановлено, що позивач ОСОБА_3, 16.01.1984 року була прийнята на роботу в Дніпропетровське виробниче взуттєве об»єднання .

21.03.1989 року Дніпропетровське виробниче взуттєве об»єднання було реорганізоване в Дніпропетровське виробниче торгівельно-взуттєве об»єднання.

08.04.1993 року в зв»язку з ліквідацією Дніпропетровського виробничого торгівельно-взуттєве об»єднання позивач була звільнена з роботи за п. 5 ст. 36 КЗпП України по переводу в орендне підприємство Дніпропетровська виробничо - торгівельна взуттєва фірма «Оріль». При цьому в трудовій книжці дійсно відсутня кругла печатка підприємства, якою засвідчується звільнення позивачки.

Згідно наступного запису в трудовій книжці вбачається, що позивач прийнята на роботу в орендне підприємство Дніпропетровська виробничо-торгівельна взуттєва фірма «Оріль» по переводу. Тобто даний запис в трудовій книжці позивачки, який прийнятий відповідачем при підрахунку стажу роботи позивачки, підтверджує попередній запис про її звільнення.

Факт роботи позивачки в Дніпропетровському виробничому взуттєвому об»єднанні та Дніпропетровському виробничому торгівельно-взуттєвому об»єднанні також підтвердили свідки ОСОБА_4, та ОСОБА_5

Так, свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснила, що вона разом з позивачкою ОСОБА_3. працювала на Дніпропетровській взуттєвій фабриці. Працювали вони в цеху № 2 . ОСОБА_3. почала працювати на фабриці приблизно в 1983-1984 році. Фабрика декілька рази перейменовувалась. В середині 90-х років, коли стало менше роботи, працівники почали звільнятись з фабрики. Звільнилась і позивачка, а вона ще працювала 3 роки після її звільнення.

Свідок, ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснила, що вона з 1983 року працювала замісником начальника цеху № 2 Дніпропетровського взуттєвого об»єднання, потім була призначена начальником цеху. Позивачку знає, вона працювала в її цеху з 1984 року. Записи в трудовій книжці позивачки ідентичні записам в її трудовій книжці, але позивачці не поставили печатку, на її думку це був технічний прорахунок працівників відділу кадрів. В її трудовій книжці печатка проставлена і всі ці роки зараховані до трудового стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» - до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 1.1. п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Таким чином встановлено, що позивачка працювала на Дніпропетровському виробничому взуттєвому об»єднанні, яке згодом було реорганізоване в Дніпропетровське виробниче торгівельно-взуттєве об»єднання з 16.01.1984 року по 08.04.1993 року, що підтверджується як записом в трудовій книжці позивачки так і показаннями свідків. При цьому відсутність печатки, що засвідчує запис про звільнення позивачки не можна розцінювати, що позивачка в даний період на даному підприємстві не працювала. та вважає це технічним упущенням працівників відділу кадрів, які належним чином не оформили запис про звільнення в трудовій книжці позивачки.

Також суд вважає, що позивач була прийнята на роботу в Дніпропетровське виробниче взуттєве об»єднання саме 16.01.1984 року, так як про цю дату початку роботи позивачки свідчать саме дані трудової книжки, тобто основного документу, що посвідчує стаж роботи працівника, які зроблені чітко без будь-яких виправлень.

Дані в особовому рахунку заробітку працівника на ОСОБА_3, згідно яких вказується, що позивачка поступила на роботу 16.08.1984 року, суд вважає такими, що не можуть бути взяті для підтвердження трудового стажу, а саме початку роботи позивачки на даному підприємстві, за тими підставами, що особовий рахунок по заробітній платі не є основним документом, який підтверджує стаж роботи працівника на відміну від трудової книжки. По - друге в записі про початок роботи в особовому рахунку по заробітній платі ОСОБА_3. є виправлення, нічим не застережене в зазначені року прийняття на роботу.

Крім того з аналізу трудової книжки позивачки та показань свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_5, вбачається, що в їх трудових книжках здійснені аналогічні записи, проставлені штампами про те, що 21.03.1989 року Дніпропетровське виробниче взуттєве об»єднання було реорганізоване в Дніпропетровське виробниче торгівельно-взуттєве об»єднання. Та про те, що вони 08.04.1993 року в зв»язку з ліквідацією Дніпропетровського виробничого торгівельно-взуттєве об»єднання були звільнені з роботи за п. 5 ст. 36 КЗпП України по переводу в орендне підприємство Дніпропетровська виробничо - торгівельна взуттєва фірма «Оріль» . В свою чергу запис про звільнення свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_5, посвідчені печаткою відділу кадрів.

З наступного запису, проведеного як в трудовій книжці позивачки так в трудових книжках допитаних в судовому засіданні свідків вказується. що вони 09.04.1993 року були прийняті в орендне підприємство Дніпропетровська виробничо - торгівельна взуттєва фірма «Оріль». При цьому даний запис про прийняття на роботу підтверджує попередній запис про звільнення заявниці в зв»язку з переводом, та нерозривно з ним пов»язаний.

Тому суд вважає за потрібне позовні вимоги в даній частині задовольнити та зобов»язати відповідача здійснити нарахування пенсії ОСОБА_3,з урахуванням стажу роботи в Дніпропетровському виробничому взуттєвому об»єднанні (Дніпропетровському виробничому торгівельно - взуттєвому об»єднанні, Дніпропетровській виробничій взуттєвій фірмі «Оріль») за період роботи з 16.01.1984 року по 08.04.1993 року .

Перід роботи позивачки з 09.04.1993 року по 18.10.1995 року врахований відповідачем при призначенні пенсії, тому в зобов»язанні відповідача зарахувати даний період трудового стажу при призначенні пенсії позивачці потрібно відмовити.

Позивач просить суд зобов»язати відповідача здійснити нарахування пенсії з урахуванням зазначеного вище періоду стажу роботи з дати призначення пенсії, в цій частині на думку суду позовні вимоги також підлягають задоволенню частково виходячи з наступного

Відповідно до ст.. 83 ЗУ «Про пенсійне забезпечення - Пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку - пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Відповідно до розпорядження про призначення пенсії вбачається, що пенсія позивачці призначена з 22.04.2014 року

Відповідно до частини 2 ст. 99 КАС України - для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня. коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення прав, свобод чи інтересів.

Так як позивач звернулась до суду за захистом своїх прав після закінчення шестимісячного строку, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивачки та зобов»язати відповідача здійснити нарахування пенсії позивачці з урахуванням стажу роботи в Дніпропетровському виробничому взуттєвому об»днанні (Дніпропетровському виробничому торгівельно - взуттєвому об»єднанні, Дніпропетровській виробничій взуттєвій фірмі «Оріль») за період роботи з 16.01.1984 року по 08.04.1993 року з 08 квітня 2015 року, тобто в межах строку позовної давності.

Керуючись ст. 11, 71, 86, 94, 159-163 КАС України , - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними задовольнити частково

Визнати дії відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області щодо відмови в зарахуванні трудового стажу для призначення пенсії періоду роботи за 1984-1993 роки протиправними.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області здійснити нарахування пенсії ОСОБА_3 з урахуванням стажу роботи в Дніпропетровському виробничому взуттєвому об»днанні (Дніпропетровському виробничому торгівельно - взуттєвому об»єднанні, Дніпропетровській виробничій взуттєвій фірмі «Оріль») за період роботи з 16.01.1984 року по 08.04.1993 року з 08 квітня 2015 року

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги постанова набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не була змінена або скасована.

Суддя Петрюк Т.М.