Справа № 804/6320/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 р. Справа № 804/6320/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Фінансово - промислового концерну «ЛИС» до Західно Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 18.03.2015 № 000212201,
15 травня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фінансово - промислового концерну «ЛИС» (далі ФПК «ЛИС», позивач) до Західно Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі Західно Донбаська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 18.03.2015 № 000212201 (форми «Р»).
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Західно Донбаською ОДПІ проведено позапланову документальну виїзну перевірку ФПК «ЛИС» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти сплати орендної плати за використання земельних ділянок комунальної власності протягом 2009-2012 рр., за результатами якої складено акт від 27.02.2015. В означеному акті зафіксовано порушення позивачем п. 288.1, п. 288.2, п. 288.3, п. 288.4, п. 288.7 ст. 288, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України (далі ПК України). На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення рішення від 18.03.2015 № 000212201. Позивач не погоджується із висновками акту перевірки та прийнятим податковим повідомленням - рішенням, вважає їх такими, що суперечать чинному законодавству України, посилаючись на те, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою встановлений договором оренди земельної ділянки від 03.01.2006, а розмір орендної плати визначається лише за умовами договору відповідно до ОСОБА_5 України «Про оренду землі» та за умовами договору зміна розміру оренди землі може бути внесена лише за згодою сторін або в судовому порядку. Тобто, на думку позивача, без внесення відповідних змін до договору оренди у позивача не існувало підстав для обчислення орендної плати з урахуванням висновку комісійної судової земельно - технічної експертизи по кримінальній справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, в усних поясненнях просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дані перевірки позивача свідчать про порушення підприємством позивача п. п. 288.1, п. 288.2, п. 288.3, п. 288.4, п. 288.7 ст. 288, п. 286.2 ст. 286 ПК України, що призвело до заниження сум орендної плати за землю за період 2009 - 2012 рр. Письмових заперечень до суду надано не було, в судовому засіданні представник відповідача зазначила, що позиція представника контролюючого органу аналогічна висновкам, викладеним в акті перевірки. Представник відповідача в судовому засідання просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ФПК «ЛИС» зареєстроване як юридична особа 28.06.1994 Виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, перебуває обліку у Західно Донбаській ОДПІ, в тому числі, як платник податку на додану вартість та орендної плати за землю з юридичних осіб.
Матеріалами справи підтверджено, що з 18.02.2015 р. по 24.02.2015 р. Західно Донбаською ОДПІ проведено позапланову документальну виїзну перевірку ФПК «ЛИС» з питань дотримання вимог податкового законодавства, щодо повноти сплати орендної плати за використання земельних ділянок комунальної власності протягом 2009-2012 рр., за результатами якої складено акт від 27.02.2015 р. № 21/04-10-22-01/20307462.
Не погодившись з висновками акту перевірки від 27.02.2015 р. № 21/04-10-22-01/203074, позивач звернувся із запереченнями від 05.03.2015 р. вих. № 105 до Західно Донбаської ОДПІ, в яких просив визнати незаконним та необґрунтованим акт № 21/04-10-22-01/203074.
Листом від 13.03.205 р. № 5596/10/04-10-22-01 Західно Донбаська ОДПІ повідомила ФПК «ЛИС» про виявлення технічних помилок в змісті акту перевірки та їх виправлення, а також про залишення висновків акту перевірки в іншій частині без змін.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до акту прийому-передачі земельної ділянки в натурі від 03.01.2006 р. та на підставі п. 2 договору орендарю було передано в оренду земельну ділянку заагальною площею 0, 8972 га, в тому числі: 0, 8972 га забудовані землі, що знаходиться по вул. Горького, 166.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору складала 2 000 913, 47 грн.
Судом встановлено та підтверджено сторонами, що впродовж періоду, який підлягав перевірці, ФПК «ЛИС» здійснювало користування вказаною земельною ділянкою та проводило розрахунки і оплати земельної ділянки у відповідності з платіжними дорученнями, які були надані до перевірки та долучені до матеріалів адміністративної справи. Вказані факти також підтверджуються наданими до перевірки та до суду копіями податкової декларації з плати за землю за 2012 р., додатку № 1 до податкової декларації з плати за землю за 2012 р.
Перевіркою встановлено, що декларування сум орендної плати за земельну ділянку здійснювалося на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданих відділом Держкомзему у м. Павлограді за підписом начальника відділу Держкомзему у м. Павлограді ОСОБА_6 та скріпленого гербовою печаткою Павлоградського відділу Держкомзему.
Проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою ФПК «ЛИС» стосовно порушень ПК України з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти сплати орендної плати за використання земельних ділянок комунальної власності протягом 2009-2012 р. порушень не встановлено.
Вказані обставини викладені контролюючим органом на сторінці 7 акту перевірки від 27.02.2015 р. № 21/04-10-22-01/20307462.
Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України (далі ЗК України) землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.
Пунктом «в» ст. 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Згідно зі ст. 2 ОСОБА_5 України «Про плату за землю» від 03.07.1992 р. № 2535-ХІІ (далі ОСОБА_5 № 2535, чинний на час укладення договору оренди) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
Положеннями ст. 13 ОСОБА_5 № 2535 підставою нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності,- договір оренди такої земельної ділянки.
Граничний розмір орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлено ОСОБА_5 України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. № 161-ХІV (далі ОСОБА_5 № 161) та є обов'язковим при укладанні відповідних договорів.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ОСОБА_5 № 161 орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
З 1 січня 2011 р. набрав чинності ПК України, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК України визначив обовязок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК України). Подібне визначення міститься й у статті 21 ОСОБА_5 № 161-XIV.
Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Разом із тим, ст. 30 ОСОБА_5 № 161 встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
При цьому, ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.
У відповідності до ст. 5 ОСОБА_5 України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 р. № 1378-IV грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно - оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об'єкта оцінки. Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно - правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим ОСОБА_5, а також іншими законами.
Згідно п.п. 14.1.125 п. 14.1 ст. 14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
У відповідності до п. 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затверджене Указом Президента України від 8 квітня 2011 р. № 445, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо - геодезичної і картографічної діяльності.
Саме виходячи із зазначених сум позивачем здійснювались розрахунки орендної плати за вказану земельну ділянку.
Судом також встановлено, що за висновками акту позапланової ревізії фінансово господарської діяльності відділу Держземагенства у м. Павлограді Дніпропетровської області за період з 01.09.2009 р. по 01.01.2013 р. від 15.12.2014 р. № 870-36/20 встановлено порушення визначення у періоді 2009-2012 рр. розміру нормативно грошової оцінки земельних ділянок комунальної власності саме службовими особами відділу Держземагенства у м. Павлоград Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що при винесенні податкового повідомлення - рішення від 18.03.2015 р. № 000212201 контролюючий орган діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, документально підтверджені позивачем судові витрати - судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення № 701 від 12.05.2015 р. в сумі 203, 67 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Фінансово - промислового концерну «ЛИС» до Західно Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 18.03.2015 № 000212201 (форми «Р») задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Західно Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 18.03.2015 р. № 000212201 ( форми «Р»).
Стягнути з Державного бюджету України на користь Фінансово - промислового концерну «ЛИС» судовий збір у розмірі 203 ( двісті три) грн. 67 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23 червня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1