Справа № 2а-5960/08/0470
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/62353/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Моторного О.А.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2012

у справі 2а-5960/08/0470

за позовом Відкритого акціонерного товариства Дніпровський металургійний

комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського

до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2010, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2012 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку позивача з питань правомірності формування податкового кредиту у вересні та жовтні 2007 року по взаємовідносинам з підприємством ТОВ Донецька індустріальна спілката далі по ланцюгу постачання сировини, що вплинуло на заявлені суми ПДВ до відшкодування по деклараціям за жовтень, листопад 2007 року, за результатами якої складено акт № 1363/87-т/23-408/05393043 від 17.06.2008.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7, підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі вищезазначеного акта відповідачем винесено повідомлення-рішення від 17.06.2008 № /0/18385/10/234, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по деклараціям за жовтень, листопад 2007 року на суму 601665 грн.

Згідно абзацу 1 підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку..

Абзацом 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди, а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За приписами підпункту «а»підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання у власній господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковий кредит ВАТ ДМКз ПДВ по операціях з придбання сировини за жовтень 2007 р., що вплинуло на формування бюджетного відшкодування по декларації ПДВ за листопад 2007 року, сформований по податковим накладним, виписаним ТОВ ДІС, яке є посередником у постачанні сировини. Первинні ж постачальники - ТОВ Лакфор, ТОВ Тріам-Донбас, ТОВ Старлайн, ТОВ Аккриз, ПП Сквірел, ПП Контакт-сервіс, на час здійснення вказаних операцій з поставки сировини, юридично не існували у звязку з їх ліквідацією, а також мали анульовані свідоцтва платника ПДВ.

Враховуючи зазначене суди дійшли правомірного виснвку, що позивачем безпідставно відображено суми податкового кредиту по податкових накладних, оскільки сама господарська операція не могла фактично відбутись.

Стосовно операцій по ланцюгу постачання сировини від ТОВ Аккриз, ТОВ Старлайнта ПП Контакт Сервіс, по податковим накладним, виписаним ще в жовтні - грудні 2004 р., січні 2005 р., колегія суддів зазначає наступне.

До складу податкового кредиту жовтня 2007 року позивач відніс також податкові накладні, виписані ТОВ ДІС та далі по ланцюгу постачання сировини від ТОВ Аккриз, ТОВ Старлайнта ПП Контакт Сервіс, які виписані ще в жовтні - грудні 2004 р., січні 2005 р., та не були включені до податкового кредиту у відповідному податковому періоді.

Згідно пп. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, визначені строки давності та порядок їх застосування щодо подання заяв на повернення надміру сплачених або невідшкодованих податків і зборів (обовязкових платежів), а саме: заяви на повернення надміру сплачених або невідшкодованих податків і зборів (обовязкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 5.1 ст. 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 15 цього Закону), платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник має право надати уточнюючий розрахунок.

Відповідно до викладеного, суди попередніх інстанцій, дійшли до правомірного висновку, що позивач, з урахуванням визначеного законом строку давності, який сплинув відносно отримання права на відшкодування ПДВ по податковій накладній за жовтень 2004 року, та не подавши своєчасно уточнюючий розрахунок, неправомірно збільшив суму податкового кредиту жовтня 2007 року, включивши до її розрахунку податкові накладні від 31.10.2004.

Рішення судів попередніх інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2012 у справі 2а-5960/08/0470 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2012 у справі 2а-5960/08/0470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді О.А. Моторний
О.І. Степашко