Справа № 813/7842/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 876/7402/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Бєлкіної Н.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивачів - ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2;

від прокуратури - Турчин І.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_12, з участю прокуратури Львівської обл., про визнання дій протиправними, скасування реєстрації декларації про готовність об'єктів до експлуатації, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 24.06.2015р. закрито в порядку п.1 ч.1 ст.157 КАС України провадження у адміністративній справі за позовом представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_12, з участю прокуратури Львівської обл., про визнання дій протиправними, скасування реєстрації декларації про готовність об'єктів до експлуатації (Т.2, а.с.97-98).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник ОСОБА_1, діючий за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, який у апеляційній скарзі просить ухвалу суду про закриття провадження у справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного закриття провадження у адміністративній справі (а.с.104-107).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що попередник відповідача - Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю /ДАБК/ у Львівській обл. під час прийняття рішення про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації діяв як суб'єкт владних повноважень, через що виниклі правовідносини носять характер публічно-правових. Також під час прийняття рішення про закриття провадження у справі суд не роз'яснив про те, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Окрім цього, у розглядуваній справі не йдеться про самочинне будівництво, відповідач всупереч судовим ухвалам про забезпечення позовів вчинив дії по реєстрації декларації, при цьому такому порушенню закону суд не надав жодної правової оцінки.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачів на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача та прокурора, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що, визначаючи характер спірних правовідносин, позивачі наполягали на відсутності їхньої згоди на вчинення будь-яких дій із об'єктом нерухомості, який перебуває у спільній сумісній власності співвласників будинку, тобто, в основі спору лежить незгода позивачів з реєстрацією відповідачем декларації про готовність об'єкта до експлуатації третій особі, яка проведена без достатніх правових підстав.

Також право вимагати визнання дій протиправними та скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, має виключно особа, якої він стосується (у розглядуваному випадку лише ОСОБА_12).

Таким чином, відсутність у позивачів прав та обов'язків у зв'язку із оскаржуваними діями не породжує для них і права на захист, тобто, права на звернення із цим позовом.

Окрім цього, обраний позивачами спосіб захисту не призведе до поновлення порушених, на їх думку, прав, оскільки дії відповідача по реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації вичерпали свою дію після реалізації, і подальше оспорювання правомірності набуття ОСОБА_12 права власності на об'єкт нерухомості має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Отже, системний аналіз обставин цієї справи дає підстави стверджувати, що метою звернення до суду із цим позовом не є відновлення порушеного права, оскільки його вирішення не зможе розв'язати юридичний конфлікт, що існує між позивачами і третьою особою ОСОБА_12

Колегія суддів вважає наведений висновок підставним і обґрунтованим, при цьому враховує наступне.

Із матеріалів справи убачається, що позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, є співвласниками квартири № 1, позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - квартири № 5, позивачі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 - квартири № 4 в будинку АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.10-14).

Також третя особа ОСОБА_12 є власником квартири № 2 у цьому ж будинку (Т.1, а.с.112).

22.03.2013р. відповідачем зареєстровано за № ЛВ 85 третій особі ОСОБА_12 декларацію про готовність об'єктів до експлуатації з реконструкції квартири № 2 з розширенням за рахунок горища в житловому будинку АДРЕСА_1 (Т.2, а.с.37-41).

Окрім цього, згідно відповіді Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції № 2574/04-18/463 від 03.04.2015р. вказана декларація зареєстрована у встановленому порядку (Т.2, а.с.36-42).

При цьому, третьою особою ОСОБА_12 оформлені нові технічний паспорт на квартиру, свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 31956773) від 04.05.2013р. та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які долучені до справи під час апеляційного розгляду справи.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, у якому позивачі та їх представник просили визнати протиправними дії відповідача та скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єктів до експлуатації з реконструкції квартири № 2 з розширенням за рахунок горища в житловому будинку АДРЕСА_1 (№ ЛВ 85 від 22.03.2013р.), останні обгрунтовували свої вимоги відсутністю згоди мешканців будинку на реконструкцію квартири № 2 з розширенням за рахунок частини площі горища; невиконанням відповідачем судових ухвал щодо заборони здійснення реєстрації третій особі декларації про готовність об'єктів до експлуатації з реконструкції квартири, включенням будинку до переліку пам'яток архітектури місцевого значення (Т.1, а.с.3-9, 165-167).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спірні правовідносини регулюються приписами ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), згідно яких прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Предметом розглядуваного позову є скасування реєстрації декларації про готовність об'єктів до експлуатації з реконструкції квартири № 2 з розширенням за рахунок горища в житловому будинку АДРЕСА_1 (№ ЛВ 85 від 22.03.2013р.), тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Також розглядувана декларація про готовність об'єктів до експлуатації зареєстрована у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, через що у третьої особи виникло право власності на реконструйовану квартиру.

Отже, оскаржуване рішення відповідача у формі реєстрації декларації про готовність об'єктів до експлуатації вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для позивачів чи третьої особи, оскільки у ОСОБА_12 виникло право власності на квартиру і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, у разі прийняття відповідачем (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, позов, предметом якого є спірне рішення відповідача, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Отже, подальше оспорювання правомірності набуття ОСОБА_12 права власності на об'єкт нерухомості має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Наведені обставини є визначальними при вирішенні заявленого спору, через що решта доводів сторін не носять принципового характеру.

Додатково колегія суддів зазначає, що такий спосіб захисту порушеного права, як визнання протиправним акта суб'єкта владних повноважень, не є універсальним і його застосування можливе у двох випадках: коли може бути відновлено те становище, яке існувало до видання акта, або коли за відсутності цієї можливості вимога про визнання незаконним акта суб'єкта владних повноважень поєднана з вимогою про відшкодування майнової та моральної шкоди. Спори зазначеної категорії належать до адміністративної юрисдикції.

Оскільки відновлення того становища, яке існувало до здійснення реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, в обраний позивачами спосіб є неможливим, тому вказана справа не підлягає розгляду судом адміністративної юрисдикції.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує позицію Верховного Суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, постанову Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 06.10.2015р. у справі № 21-1306а15).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції підставно та обгрунтовано прийшов до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у адміністративній справі, що визначені п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість винесеної ухвали та закриття провадження у справі, оскільки в ухвалі суду наведені вірні мотиви та обґрунтування щодо неможливості розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, підставно і обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження у справі, ухвала суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. про закриття провадження в адміністративній справі № 813/7842/14 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська