Справа № 816/958/15-а
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2015 р. м. Київ К/800/32258/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Cмоковича М.І., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_4 період навчання з

01 вересня 1986 року по 13 березня 1990 року в Тернівському індустріальному технікумі

(м. Кривий Ріг) з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби з коефіцієнтом 0,5, а всього 1 рік, та врахувати його у розрахунку вислуги років для призначення ОСОБА_4 пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4, який з 01 березня 1994 року проходив службу в органах внутрішніх справ, наказом УМВС України в Полтавській області від 27 лютого 2015 року №85 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «б» (у запас через хворобу).

На момент звільнення з органів внутрішніх справ позивачу займав посаду начальника відділу режимно-секретного та документального забезпечення УМВС України в Полтавській області, у званні підполковник міліції.

При цьому до розрахунку вислуги років ОСОБА_4 при звільненні відповідачем не враховано період його навчання у Тернівському індустріальному технікумі в м. Кривий Ріг з

01 вересня 1986 року по 13 березня 1990 року.

Вважаючи дії відповідача щодо неврахування зазначеного періоду його навчання, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суди виходили з того, що відповідачем протиправно не зараховано до вислуги років позивача період його навчання в Тернівському індустріальному технікумі міста Кривий Ріг з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби з коефіцієнтом 0,5.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів з огляду на таке.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Аналогічний порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та

деяких інших осіб» встановлений і в пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України

від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Отже, до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 10 березня 2015 року №21-411а14, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Оскільки після закінчення Тернівського індустріального технікуму в м. Кривий Ріг позивачу не було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання, то період навчання у вищезазначеному начальному закладі не може бути зараховано до вислуги років для призначення пенсії.

Згідно зі статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Зважаючи на те, що судами при розгляді справи правильно та повно встановлені фактичні обставини справи, однак при прийнятті рішення допущені порушення норм матеріального права, які в частині призвели до помилки при постановленні судових рішень, а також те, що у справі не вимагається збирання або додаткова перевірка доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про доцільність скасування постановлених у справі рішень та ухвалення нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 222, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: