Справа № 2а-18675/10/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 року № 2а-18675/10/2670

Об 11 годині 12 хвилин в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Хрещатик, 10,

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого Бояринцевої М.А.

при секретарі судового засідання Білову М.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва

до Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Соломянська районна у місті Києві державна адміністрація

про припинення підприємницької діяльності,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Соломянському районі м. Києва звернулася до суду з позовом про припинення підприємницької діяльності субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на закони України «Про державну податкову службу в Україні», «Про систему оподаткування»та «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»та зазначає, що відповідач не звітує до податкових органів з моменту реєстрації.

Відповідач заперечення на позов не надав, до суду не зявився.

Відповідно до ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача та залучена до участі у справі ухвалою суду від 23 грудня 2010 року, також в судове засідання не направила свого представника, письмові пояснення з приводу спору чи клопотання до суду не надіслала.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності Соломянською районною у місті Києві державною адміністрацією 18 березня 2008 року (свідоцтво про державну реєстрацію В03 № 250833). Місце проживання ОСОБА_2 м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 18, гуртожиток.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не звітувала до податкових оранів з моменту реєстрації. Згідно акту позивача № 756/17-2- від 05 жовтня 2010 року ОСОБА_2 заборгованості перед бюджетом не має. На виклики податкового органу до позивача не зявляється.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 25.06.1991 № 1251-ХІІ «Про систему оподаткування»(який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані:

1) вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами;

2) подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів);

3) сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни;

4) допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Сплата податків і зборів (обов'язкових платежів) провадиться у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України.

Відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платники податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України (ст.11).

Законом України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»(із змінами і доповненнями) передбачено, що державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані спеціалізовані державні податкові інспекції виконують, зокрема, такі функції:

1) здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів;

2) забезпечують облік платників податків, інших платежів, правильність обчислення і своєчасність надходження цих податків, платежів, а також здійснюють реєстрацію фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів;

11) подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна;

звертаються до суду в інших випадках, передбачених законом тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Господарського кодексу України (далі ГК України) припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду.

Враховуючи неподання відповідачем фінансової звітності з моменту реєстрації, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2

З огляду на обґрунтованість позовних вимог, а також з врахуванням порядку припинення підприємницької діяльності субєкта підприємницької діяльності, суд вбачає за необхідне зазначити про наступне.

Законом України від 15.05.2003 № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»(із змінами і доповненнями) встановлено підстави державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Так, згідно статті 46 наведеного Закону державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться, зокрема, у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону тощо.

Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Статтею 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»визначений порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за судовим рішенням, що не пов'язано з банкрутством фізичної особи підприємця. Так, згідно частини 1 наведеної статті суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про визнання позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва задовольнити.

2. Припинити підприємницьку діяльність субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1).

3. Копію судового рішення, після набрання ним законної сили, направити державному реєстратору для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева

Постанова складена у повному обсязі 16 лютого 2011 року.