Справа № 813/410/15
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Справа № 876/3094/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державної фінансової інспекції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року по справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до державної фінансової інспекції у Львівській області про визнання протиправними та скасування вимог,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області звернулось в суд першої інстанції з адміністративними позовом до державної фінансової інспекції у Львівській області в якому просило визнати протиправними та скасувати вимоги відповідача від 10.09.2014р. №04-15м/6337 в частині щодо усунення Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області допущених порушень при нарахуванні єдиного внеску на фонд оплати праці працюючих інвалідів на загальну суму 30875,24 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними та скасовано вимоги Державної фінансової інспекції у Львівській області від 10.09.2014р. №04-15м/6337 в частині щодо усунення Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області допущених порушень при нарахуванні єдиного внеску на фонд оплати праці працюючих інвалідів на загальну суму 30875,24грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції державна фінансова інспекція у Львівській області оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що державною фінансовою інспекцією у Львівській області, відповідно до п. 1.35 плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на II квартал 2014 року державною фінансовою інспекцією у Львівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області за період з 01.02.2013 р. по 30.06.2014 р., якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 22.08.2014 р. №04-23/49.

Керуючись п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» за наслідками ревізії на адресу Головного управління Держфінінспекцією у Львівській області надіслано лист від 10.09.2014 №04-15м/6337 з обов'язковими вимогами щодо усунення виявлених порушень законодавства. У відповідь на який позивачем надіслано лист від 07.11.2014 №58-7/7857 в якому зазначено, що переплату єдиного соціального внеску на заробітну плату трьох працюючих інвалідів в сумі 30,9 тис. грн.. не буде відшкодовано, оскільки цими інвалідами не було надано в установу копій довідок з актів огляду в медико-соціальній експертній комісії про встановлення групи інвалідності. Також, до вищезгаданого листа прикладена копія письмового роз'яснення ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області від 06.11.2014 р. №13230/17-03/459, надісланого на адресу ГУ ДСНСУ у Львівській області на письмове прохання Головного управління від 05.11.2014 р. №58-7/7793.

В цьому роз'ясненні ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області зазначено, що нарахування роботодавцем єдиного соціального внеску в розмірі 8,41 відсотка на заробітну плату працюючих інвалідів здійснюється з моменту встановлення групи інвалідності, але не раніше одержання підприємством завіреної копії довідки з акту огляду в медико-соціальній експертній комісії про встановлення групи інвалідності.

Однак, згідно із статтею 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» одним із головних завдань органу державного фінансового контролю є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів, за станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у бюджетних установах. Пунктом 11 статті 10 вказаного Закону передбачено, що органу державного фінансового контролю надано право одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб-підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Враховуючи вищенаведене, працівниками Держфінінспекції у Львівській області, в межах своєї компетенції, в ході ревізії фінансово-господарської діяльності ГУ ДСНСУ у Львівській області надіслано запит до комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо надання інформації про встановлену інвалідність працівникам Головного управління. У відповідь на такий запит комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» надано інформацію від 06.08.2014 р. №365, в якій вказано про наявність встановленої інвалідності у трьох працівників ГУ ДСНСУ у Львівській області, із зазначенням дати огляду, номеру та серії виданої довідки, терміну, на який встановлено інвалідність в розрізі кожної особи зокрема.

Відповідно до п. 16 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550 (зі змінами), ревізія проводиться шляхом документальної перевірки установчих, фінансових, бухгалтерських (первинних і зведених) документів, фінансової, бюджетної та статистичної звітності, господарських договорів, розпорядчих та інших документів об'єкта контролю щодо їх відповідності вимогам законів та інших нормативно-правових актів. При ревізії вищезазначеного питання члени ревізійної групи керувалась нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зокрема, п. 13 ст. 8 вказаного Закону передбачено, що єдиний внесок для підприємств, установ і організацій, в яких працюють інваліди, встановлюється у розмірі 8,41 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску для працюючих інвалідів, обчислення єдиного внеску, згідно п.2 вказаної статті здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Водночас, жоден із нормативних документів, що регламентують порядок нарахування роботодавцем єдиного соціального внеску не визначає, що таке нарахування здійснюється не раніше одержання належним чином завіреної копії довідки з акту огляду в медико-соціальній експертній комісії, а також не позбавляє підприємства права здійснювати перерахунок єдиного соціального внеску.

Відповідно до пунктів 4, 13 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним Фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Підтвердженням встановлення інвалідності є завірена копія довідки з акта огляду медико-соціальній експертній комісії про встановлення інвалідності. Завірення копії довідки здійснюється безпосередньо підприємством, установою та організацією (п.3.13 розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного з внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 455).

Водночас, в листі ДПІ у Галицькому районі м.Львова від 01.12.2014 р. / - 4423 17-03/495, жодним чином не зазначено про нарахування роботодавцем єдиного соціального внеску в розмірі 8,41 відсотка на заробітну плату працюючим інвалідам не раніше одержання завіреної копії довідки з акту огляду в медико-соціальній експертній комісії про встановлення групи інвалідності, а також про неможливість проведення його перерахунку.

Крім цього, у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» також не зазначено норми щодо сплати єдиного внеску для підприємств, установ і організацій, в яких працюють інваліди, з дати подання завіреної копії довідки з акта огляду в медико-соціальній експертній комісії про встановлення інвалідності. Виходячи з вищенаведених норм Закону Головним управлінням слід зарахувати суми зайво сплаченого за ревізійний період єдиного внеску з фонду заробітної плати працюючих в установі інвалідів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску.

Згідно п.4 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів від 09.09.2013 р. № 450 передбачено процедуру та порядок повернення коштів, про що зазначалось в суді першої інстанції під час розгляду спору по суті.

Крім того, позивач наполягав, що ДФІ у Львівській області не вказала порядку виконання вимоги, однак згідно діючого законодавства не передбачено вказання порядку відшкодування.

Вказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) внаслідок допущених незаконних видатків на загальну суму 32,7 тис. грн. (в тому числі на виплату заробітної плати та нарахувань на неї - 1,8 тис. грн., зайва сплата ЄСВ - 30,9 тис. грн.), про що зазначено в акті ревізії від 22.08.2014 р. № 04-23/49 та в оскаржуваній позивачем вимозі.

Зважаючи на наведене, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 р. та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п. 1.35 плану контрольно-ревізійної роботи ДФ1 України на 2 квартал 2014 року ДФ1 у Львівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ГУ ДСНС у Львівській області за період з 01.02.2013р. по 30.06.2014р., за результатами якої складено акт від 22.08.2014р. №04-23/49, на підставі якого позивачу пред'явлено обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства від 10.09.2014р. №04-15м/6337, зокрема, вимоги щодо забезпечення відшкодування зайво виплачених коштів з особи, яка отримала безпідставно, а в іншому випадку відшкодувати за рахунок винної особи, яка допустила зайві грошові виплати згідно з вимогами ст.ст. 130-136 КЗпП України; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо нарахування внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; відшкодувати незаконні видатки на оплату праці та сплату єдиного соціального внеску, здійснені за рахунок коштів загального фонду в попередні бюджетні періоди, перерахувати в дохід державного бюджету; притягнути до відповідальності осіб, з вини яких виникли вказані порушення; здійснити заходи щодо підвищення рівня контролю за правильністю використання коштів на виплату заробітної плати і сплату єдиного соціального внеску та не допускати аналогічних порушень в подальшому.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Під час проведення ревізії дотримання законодавства в частині нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування виявлено, що в порушення ч. 13 ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нарахування страхових внесків до Пенсійного фонду України на фонд заробітної плати окремих працюючих інвалідів проведено в розмірі 36,3% від нарахованої зарплати замість належних 8,41%. Внаслідок допущенного порушення, на думку відповідача, позивач зайво перерахував внески на суму 30,9 тис.грн.

У письмовому запереченні на акт ревізії від 22.08.2014р. №04-23/49 позивач зазначає, що трьом працівникам нарахування та сплата єдиного внеску до Пенсійного фонду України проводилися не за ставкою в розмірі 8,41% виключно у зв'язку із поданням ними довідок МСЕК до позивача (роботодавця) із запізненням.

Суд встановив, що працівникам позивача ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності, що підтверджується копіями довідок з акта огляду в МСЕК про встановлення групи інвалідності серії ЛВА-1 №191806 від 24.04.2003р. серії 10 ААА№487198 від 24.03.2011р., серії 10 ААА від 26.10.2010р. Як вбачається з заяв ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 копії вказаних довідок надані працівниками роботодавцю 01.07.2014р. (довідки ОСОБА_2, ОСОБА_1) та 01.08.2014р. (довідка ОСОБА_3).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що нарахування роботодавцем єдиного внеску у розмірі 8,41% із заробітної плати інвалідів здійснюється з моменту встановлення групи інвалідності, але не раніше одержання підприємством довідки МСЕК.

Однак суд першої інстанції поза увагою залишив ту обставину, що згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Отже, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів. При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Тому, колегія суддів вважає, що про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня, 13 травня, 18 вересня 2014 року, 07 жовтня 2014 року, яка у відповідності до положень 244-2 КАС України є обов'язковою.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, а у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу державної фінансової інспекції у Львівській області - задовольнити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року у справі № 813/410/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст постанови виготовлений 13.11.2015 року