Справа № 2-а-288/10
Суддя: Шинкар А. О.
Дата ухвалення: 2010-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-288/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Шинкар А.О., розглянувши в порядку письмового провадження

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про поновлення пропущеного строку та стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги "Дітям війни",

встановив:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Броварах Київської області.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" належить до соціальної групи "діти війни". Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", якими була зупинена дія положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни", на підставі яких йому повинна була нараховуватись державна соціальна допомога Разом з тим, відповідач не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії. Просив визнати бездіяльність відповідача щодо виплати йому щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, протиправною та стягнути з відповідача на його користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з січня 2006 року по вересень 2009 року у розмірі 4 787,70 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, направивши клопотання про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2009 року, розглянути справу за його відсутності, враховуючи вік та стан здоров"я, просив позов розглянути в порядку письмового провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Броварах у судове засідання не з'явився, проте надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, направив письмові заперечення проти позову із викладом обставин справи та обґрунтуванням необхідності відмовити в задоволенні позову. Зокрема щодо вимог позивача відносно зобов'язання нарахування йому щомісячної соціальної державної допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за 2008 рік, міститься обгрунтування, про те, що Законом України від 28.12.2007 р. № 107-УІ в статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було внесено зміни, якими змінено розмір підвищення та встановлено, що дане підвищення виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, і становить 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01.01.2008 року особам, які входять до соціальної категорії дітей війни, було нараховано та виплачується дане підвищення відповідно до встановлених розмірів, в тому числі і ОСОБА_1

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відноситься до соціальної групи "діти війни" відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що

підтверджується довідкою ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради за № 145 від 24.12.2008 р. Позивач є пенсіонером за віком, пенсію отримує в ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Броварах Київської області. Цей статус позивача відповідачем не заперечувався, крім того статус "дитина війни" визначається автоматично по даті народження пенсіонера в період з 03.09.1927 по 02.09.1945 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-ІУ, набрав чинності

01.01.2006 р.).

Пунктом 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено, як і в 2006 році було зупинено цю ж норму Законом України "Про Державний бюджет на 2006 рік".

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року зворотньої дії в часі не має, відтак на період до 09 липня 2007 року не поширюється.

Рішень щодо аналогічних норм Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" Конституційним Судом України не приймалось.

Пунктом 41 розділу II Закон)- України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107- VI від 28.12.2007 року (далі - Закон №107- VI ) встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

22 травня 2008 року Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення Закону №107-VI, зокрема пункт 41 розділу II.

Що стосується 2009 р. , то після Рішення Конституційного Суду від 22 травня 2008 р. зміни до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" більше не вносились, тому залишаються чинними положення цієї статі і після 31 грудня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України "Про соціальний захист дітей війни", державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Разом з тим, статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у ст. 100 КАС України, згідно з якою пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач у своєму запереченні наполягав на відмові в поновленні пропущеного строку звернення до суду.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся з позовом до суду 15.01.2010 року, тобто не в межах встановленого ст. 99 КАС України річного строку, поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав стосовно позовних вимог щодо нарахування щомісячної державної допомоги за 2006 та 2007 роки та частково 2008 р., позивач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для поновлення зазначеного строку.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

У даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення "Про Пенсійний фонд України" та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закон> України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонд) України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_1 є ОСОБА_2 Пенсійного фонд)7 України у м. Броварах Київської області.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 22 травня 2008 року по грудень 2009 року включно з підвищенням пенсії на 30 % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати.

Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідного управління Пенсійного фонду України нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дитині війни у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 46, 55, 124 Конституції України, Законом України "Про соціальний захист дітей війни", Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 99, 100, 128, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на ЗО % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та на підставі положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і з урахуванням уже здійснених виплат, та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О.Шинкар