Справа № 304/1219/15-а
Суддя: Шешеня М. О.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/1219/15-а
Провадження № 2-а/304/35/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі Багара М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 848353 від 11 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 11 вересня 2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування Ужгородського району та м. Чоп молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №452069, на підставі якого винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №848353, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.00 коп. Згідно вказаної постанови він 11 вересня 2015 року об 11 год.20 хв. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород 244 км, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, перетнувши вузьку суцільну лінію 1.1, чим порушив вимоги п.34 дорожня розмітка 1.1 ПДР України. Однак вважає, що вищевказаного порушення ПДР України він не вчиняв, так як 11 вересня 2015 року під час руху по автодорозі Львів-Самбір-Ужгород в напрямку м.Перечин ним було здійснено маневр обгону транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку, на переривчастій лінії, де такий обгін не є заборонений. Оскільки ніякого правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП він не вчиняв, інспектором не було зібрано та досліджено всі докази на підтвердження його вини, зокрема не були допитані свідки події, протокол складений з грубим порушенням ст.256 КУпАП, а постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не зявилися, однак остання подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст.128 КАС України.

Згідно ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.288 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як розяснено у п.3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №2 від 06 березня 2008 року, постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

За змістом ст.293 КУпАП під час розгляду позову про скасування постанови перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування Ужгородського району та м. Чоп молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №452069, згідно якого ОСОБА_1 11 вересня 2015 року біля 11.20 год. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород 244 км, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, перетнувши вузьку суцільну лінію 1.1, чим порушив вимоги п. 34 дорожня розмітка 1.1 ПДР України (а.с. 6).

Також встановлено, що того ж дня, тобто 11 вересня 2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування Ужгородського району та м. Чоп молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №848353, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 7).

Відповідно до п.п.1.1 п.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Разом з цим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП, відповідачем не надано.

Не спростовані відповідачем і твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку, при цьому перетнувши переривчасту лінію, що не заборонено Правилами дорожнього руху, а не вузьку суцільну лінію, як про це зазначено в оскаржуваній постанові.

Згідно ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Крім цього, при винесенні постанови субєктом владних повноважень інспектором ВДАІ з обслуговування Ужгородського району та м. Чоп молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 вчинено низку порушень вимог ст.280 КУпАП, а саме не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу тощо.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Однак дані вимоги закону при винесенні оскаржуваної постанови також були порушені.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням того, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення інспектором ВДАІ з обслуговування Ужгородського району та м. Чоп молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.293 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ст.ст.1, 2, 3, 17, 18, 70, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст.222, 251, 258, 288 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 848353 від 11 вересня 2015 року задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №848353 від 11 вересня 2015 року, винесену інспектором ВДАІ з обслуговування Ужгородського району та м. Чоп молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн.00 коп., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_4