Справа № 755/11739/13-а
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративний позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Міндоходів про скасування постанови по справі про порушення митних правил №0135/101110405/2013 від 21 травня 2013 року та закриття провадження у адміністративній справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, з позовом до Житомирської митниці з вимогою скасувати постанову по справі про порушення митних правил №0135/101110405/2013 від 21 травня 2013 року, а провадження по справі закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснив, що 21 травня 2013 року заступником начальника житомирської митниці Арефєвим П.В. була винесено постанову в справі про порушення митних правил за №0135/101110405/2013, на підставі вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн. Позивач вважає, що оскаржувана постанова складена неправомірно, висунуті звинувачення є безпідставними, накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є незаконним, оскільки автомобіль «Фольксваген Пасат», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я його дружини ОСОБА_3, тобто є їх спільною сумісною власністю та може використовуватись подружжям для потреб їх сім'ї. Виходячи зі склавшися обставин, позивачу було вкрай необхідно виїхати до Республіки Білорусь, відвезти друга, у якого помер близький родич, не будучи необізнаним в тонкощах митного законодавства України, позивач навіть не міг припустити, що маючи довіреність на керування транспортним засобом, реєстраційне посвідчення водія та являючись власником автомобіля, виїжджаючи за межі території України порушує митні правила. Також позивач наголосив, що при перебуванні транспортного засобу на митній території України не відбулось будь-яких дій з його боку щодо користування або розпорядження ним без дозволу митного органу в порушення вимог ч.4 ст.380 Митного кодексу України, відповідачем не встановлено фактів користування зазначеним автомобілем з метою одержання матеріальних благ і вигод та розпорядження ним, як можливості відчуження на користь третьої особи, без дозволу митних органів. Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного штрафу, працівниками митниці не було враховано, що позивач вперше притягується до відповідальності, його сімейний та майновий стан, оскільки позивач працює, але отримує заробітну плату в розмірі 3550,00 грн., та не спроможний сплатити накладений на нього штраф, тому враховуючи всі наведені обставини просить задовольнити позов та скасувати постанову по справі про порушення митних правил №0135/101110405/2013 від 21 травня 2013 року, провадження по справі закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідач - Житомирської митниці Міндоходів, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, відповідач скористався процесуальним правом подав письмові заперечення на позов, просив в позові відмовити та слухати справу у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначені Митним кодексом України.

Порядок переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів, митне регулювання, пов'язане з встановленням та справлянням податків і зборів, процедури митного контролю та оформлення, боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил, спрямовані на реалізацію митної політики України, становлять митну справу.

Відповідно до статті 40 Митного кодексу України, усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 72 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю, подаються митному органові при перетинанні товарами і транспортними засобами митного кордону України; декларуванні товарів і транспортних засобів; повідомленні митного органу про намір здійснити переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України; здійсненні митними органами інших контрольних функцій відповідно до цього Кодексу.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлений обов'язок осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України - подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Судом встановлено, що на підставі постанови у справі про порушення митних правил №0135/101110405/2013 від 21 травня 2013 року, яка винесена заступником начальника Житомирської митниці - начальником СБК та ПМП Арефєвим П.В., гр.Р.Білорусь ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян України на суму 8500,00 грн. (а.с.31-32)

Частиною другою ст. 469 Митного кодексу України передбачено відповідальність за зміну стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.

Предметом порушення митних правил у справі №0135/101110405/2013, порушеної відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 469 МК України є автомобіль марки «Фольксваген Пасат», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за громадянкою Республіки Бєларусь ОСОБА_3, що знаходиться під митним контролем .

Згідно з витягом із Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України вказаний автомобіль, ввезений на митну територію України громадянкою Р. Білорусь ОСОБА_3 11 березня 2013 року через м/п «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці.

Відповідно до ч. 4 ст. 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Отже, митні формальності, визначені МК України відповідно до митного режиму тимчасового ввезення є виконаними після вивезення товару. До моменту вивезення товару за межі митної території України митне оформлення вважається незавершеним у розумінні ч. 4 ст. 255 МК України.

Об'єктивна сторона складу порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України, виражається у користуванні товарами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Факт користування на митній території Україні позивачем вказаним автомобілем, митне оформлення якого не закінчено, без дозволу митного органу, підтверджуються матеріалами митної справи, яка в копії долучена відповідачем у справі, в якій знаходяться всі документи, на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, в тому числі документи про сімейних стан позивача та розмір отриманих позивачем доходів за місцем роботи в ТОВ «Домофон.Інжиніринг.Охорона». (а.с.31-44)

Посилання позивача на те, що він не є власником вказаного транспортного засобу, тому не може бути суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 469 МК України, є необґрунтованим, оскільки відповідальність за вказаною статтею передбачено за користування товарів, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу, тобто не зазначено, що суб'єктом правопорушення повинен бути лише власник такого транспортного засобу.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік обставин, які підлягають обов'язковій перевірці зі сторони адміністративного суду в справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно статті 490 Митного кодексу України протоколи про порушення митних правил мають право складати посадові особи митних органів, які згідно з посадовими обов'язками мають таке право.

Отже, враховуючи вимоги митного законодавства і обставини вчинення правопорушення, у митного органу було достатньо підстав для складання протоколу про порушення митних правил відносно позивача та винесення постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., про розгляд справи позивач належним чином повідомлений, розгляд справи відбувався за його участі, таким чином при прийняті оспорюваного рішення митний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання відсутності повноважень при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки постанова винесена уповноваженої особою, яка мала право розглядати справу про порушення митних правил та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені сторонами доводи та заперечення з приводу заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирської митниці Міндоходів про скасування постанову по справі про порушення митних правил №0135/101110405/2013 від 21 травня 2013 року та закриття провадження у адміністративній справі є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.40, 45, 54, 72, 255, 380, 469, 490 Митного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 9, 159-163 Кодексу Адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Житомирської митниці Міндоходів про скасування постанову по справі про порушення митних правил №0135/101110405/2013 від 21 травня 2013 року та закриття провадження у адміністративній справі відмовити.

Постанова суду у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д я :