Справа № 163/3304/14а,2а-163/81/14
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 876/924/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Любомльському районі Волинської області в якому просив : 1) визнати незаконними дії та розпорядження відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку позивачу пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати за останні 24 місяці роботи перед звільненням із роботи з 28.03.2014 року; 2) зобов'язати відповідача здійснити з 28.03.2014 року перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати згідно довідки прокуратури Волинської області № 18/105 від 28.04.2014 року.

Відповідач позовних вимог не визнав, подав письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 26.12.2014 року позов задоволено частково. Залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФ України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій незаконними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії за період з 28.03.2014 року по 11.06.2014 року включно. Визнано неправомірними дії УПФ України в Любомльському районі Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 % від суми місячного заробітку відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов'язано УПФ України в Любомльському районі Волинської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Волинської області №18/105 від 28.04.2014 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати починаючи з 12.06.2014 року з врахуванням проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач УПФ України в Любомльському районі Волинської області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду від 26.12.2014 р. є незаконною і необгрунтованою, оскільки судом неправильно та неповною мірою встановлено обставини справи та неправильно застосовано норми права, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що з 04.12.2002 р. позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на час призначення пенсії, у розмірі 90% від суми заробітної плати. З 01.10.2011 р. положення ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність, у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». На підставі заяви від 22.11.2012 р. та довідки про заробітну плату, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2012 р.. Згідно заяви від 29.04.2014 року позивачу проведено перерахунок пенсії з врахуванням стажу та розміру заробітної плати. При цьому, на думку апелянта, перерахунок пенсії позивачу повинно бути обчислено станом на час звернення за перерахунком, тобто з 80% від суми місячної (чинної) заробітної плати, а не з 90%. Таким чином, вважає апелянт, перерахунок пенсії позивача проведено вірно, з урахуванням фактично отримуваних позивачем виплат та умов праці, що існували на день звільнення, та з урахуванням норм чинного законодавства.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 26.12.2014 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 04.12.2002 року призначено пенсію за вислугою років згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 90% від суми заробітної плати.

На підставі заяви позивача від 29.04.2014 р. та довідки про заробітну плату № 18/105 від 28.04.2014 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу із розрахунку 80% від суми заробітної плати (а.с. 20-21 зв.).

Не погодившись з проведеним перерахунком позивач подав до відповідача заяву від 12.11.2014 року про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 90% від суми заробітної плати, з врахуванням довідки № 18/105 від 28.04.2014 року про заробітну плату (а.с. 5).

На таку заяву позивача надано відповідачем відповідь № 52/Л-01 від 24.11.2014 року, де вказано, що відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на 01.07.2012 р.), прокурорам і слідчим пенсія за вислугу років призначається в розмірі 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати. Тому, немає підстав для перерахунку пенсії позивачу в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати (а.с. 6).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та права позивача на перерахунок та виплату його пенсії із розрахунку 90% суми заробітної плати, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії позивачу ОСОБА_1 у 2002 році), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права: «Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років ... . Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії».

Крім цього, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення умов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ від 27.03.2014 року внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких прокурорам і слідчим пенсія за вислугу років призначається в розмірі 70 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Однак, у зв'язку із прийняттям вказаних вище Законів, не зазнали змін частини 13 і 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, частиною 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 цієї статті передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, внесені до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення умов для економічного зростання в Україні» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися правова норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто в даному випадку у розмірі не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, оскільки пенсію позивачу було призначено із 04.12.2002 року в розмірі 90 % від суми місячного заробітку.

З врахуванням наведенного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо перерахунку позивачу розміру пенсії із 90 % суми місячного заробітку в сторону зменшення.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013р. (справа №21-348а13) та від 17 грудня 2013р. (справа №21-445а13).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про заробітну плату, виданої прокуратурою Волинської області 28.04.2014 року за №18/105, виходячи із розрахунку 90% від місячної заробітної плати і здійснити відповідні виплати.

Крім цього, судом першої інстанції вірно враховано, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

З матеріалів справи видно, що позивач звернувся із даним позовом до суду 12.12.2014 року. Позивачем не наведено і судом не встановлено поважності причин пропуску строку звернення до суду із вимогами про перерахунок пенсії за період із 28.03.2014 року до 12.06.2014 року. Тому, позовні вимоги за період з 28.03.2014 року по 11.06.2014 року включно правильно залишено без розгляду.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16.11.2015 року.