Справа № 809/1405/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 р. Справа № 876/10678/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Індивідуального підприємства «Джей Ті Ес корпорейшн» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2013 року у справі за позовом Індивідуального підприємства «Джей Ті Ес корпорейшн» до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання неправомірними дій та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

07.05.2013 року Індивідуальне підприємство «Джей Ті Ес корпорейшн» звернулося в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України, в якому просило: скасувати рішення № 06-42/4/2479 від 30.04.2013 року; визнати протиправними дії відповідача щодо винесення рішення № 06-42/4/2479 від 30.04.2013 року про відмову у продовженні терміну тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного використання марки Mercedes-Benz E270 № кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що є власністю і зареєстрований на ім'я підприємства «JTS corporation»; зобов'язати відповідача прийняти рішення на користь позивача про продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного використання марки Mercedes-Benz E270 № кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що є власністю і зареєстрований на ім'я підприємства «JTS corporation».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 квітня 2013 року подало до Івано-Франківської митниці Заяву №2/13 із проханням продовжити термін тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного використання марки Mercedes-Benz Е270, № кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що є власністю та зареєстрований на ім'я позивача, у зв'язку із неможливістю завершення транспортних операцій, для яких даний транспортний засіб був ввезений, при цьому позивачем поданий перелік всіх необхідних документів, що підтверджують мету ввезення і комерційне використання даного транспортного засобу. Натомість відповідач, всупереч вимог Конституції України, Митного кодексу України та Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул) рішенням від 30.04.2013 року №06-42/4/2479 відмовив у продовженні терміну тимчасового ввезення транспортного засобу у зв'язку із завершенням терміну транспортної операції щодо «імпорту товару» для якої був ввезений даний транспортний засіб без врахування того, що конкретні цілі, для яких даний транспортний засіб був ввезений, не обмежувалися тільки імпортом товару, а включали, в тому числі, «експорт товарів» (зразки деревини для копчення), згідно з Договором №2, який додавався до Заяви №2/13.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що законодавством встановлені правові норми продовження попередньо встановленого строку тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення, відповідно до яких таке можливе виключно з урахуванням мети для якої він був ввезений, а оскільки мета ввезення транспортного засобу Mercedes Benz Е270, реєстраційний номер НОМЕР_2 полягала не інакше як в доставці товару «папір офсетний формату А4», відповідачем правомірно відмовлено в продовженні строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Індивідуальне підприємство «Джей Ті Ес корпорейшн» подало апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Індивідуальне підприємство "Джей Ті Ес корпорейшн" (IС "JTS corporation") зареєстроване 07.02.2013 року Вільнюською філією Підприємства держави Центру реєстрів, що підтверджується Реєстром юридичних осіб Литовської республіки. Від імені позивача одноосібно діє керівник та власник - Білоус Тарас, який є громадянином України та проживає в м.Івано-Франківську (а.с.34,35,55,56).

З реєстраційного посвідченням серії НОМЕР_3 слідує, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz Е270, № кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить Індивідуальному підприємству "Джей Ті Ес корпорейшн" (II "JTS corporation")(а.с.17).

Наказом від 11.03.2013 року директора позивача - Тарас Білоус було відправлено у відрядження до м.Івано-Франківська тривалістю 183 дні з 11.03.2013 року до 10.09.2013 року з метою обговорення питання співпраці, укладення контрактів з клієнтами компанії (а.с.12).

13.04.2013 року позивач в особі керівника Білоуса Т.Я., прибув у зону митного контролю пункту пропуску «Шегині». Посадовій особі митного поста «Мостиська» позивачем заявлено виконання операції з перевезення товару - імпорт паперу офсетного в аркушах формату А4, 50 упаковок по 500 аркушів легковим автомобілем марки Mercedes-Benz Е270, № кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, та подано до митного контролю наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) №1 від 12.04.2013 року (а.с.32,65); Договір міжнародної купівлі-продажу товарів №1 від 04.04.2013 року на поставку товару «папір офсетний формату А4» та документи на транспортний засіб(а.с.29-31).

Матеріалами справи підтверджується, що 13.04.2013 року транспортний засіб Mercedes-Benz Е270, реєстраційний номер НОМЕР_2 з вантажем «папір офсетний формату А4» пропущено на митну територію України по ДКД-ЕЕ №206000000.2013.905881 (а.с.68). Вантаж слідував на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, Тернопільська область, Чортківський район, село Росохач. Строк доставки вантажу до митного органу призначення, у відповідності до статті 95 Митного кодексу України встановлено до 22.04.2013 року.

З митної декларації форми МД-2 №206050000/2013/202642 від 23.04.2013 року слідує, що на підставі облікової картки від 10.12.2012 р., (код 1602), накладної CMR від 12.04.2013 року (код 2730), рахунку-фактури (інвойс) від 12.04.2013р.,(код 3105), Договору міжнародної купівлі-продажу товарів №1 від 04.04.2013 р.,(код 4100), відмітки про проходження радіологічного контролю транспортного засобу (код 5504), відповідачем проведено митне оформлення паперу формату А4 в кількості 50 пачок (по 500 аркушів в пачці) та встановлений строк перебування на митній території України - до 12.05.2013 року(а.с.69).

16.04.2013 року та 23.04.2013 року позивач звертався до Івано-Франківської митниці із заявами про продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу на період не довший ніж 6 місяців з дня підписання Договору міжнародної купівлі-продажу товарів №2 від 04.04.2013 року, враховуючи той факт, що протягом вказаного строку повинно бути проведено завантаження товару для експорту відповідно до Договору№2 (а.с.18-21).

Листом від 30.04.2013 року №06-42/4/2479 відповідачем надано роз'яснення про необхідність вивезти зазначений транспортний засіб Mercedes-Benz Е270, реєстраційний номер НОМЕР_2 за межі митної території України у встановлений законодавством термін у зв'язку із завершенням комерційної (транспортної) операції для якої він був везений(а.с.15-16).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із пунктом "b" статті 1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення», поняття «комерційного використання» означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Статтею 95 Митного кодексу України(далі - МК України) визначено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб); 2) для залізничного транспорту - 28 діб; 3) для авіаційного транспорту - 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту - 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб. До вказаних строків, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 вищезазначеного Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування митного органу, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. З урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов'язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про його продовження, про причини та підстави такої відмови. Якщо товари або транспортні засоби, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно реекспортовані внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, то перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час такого арешту (вилучення).

Частиною першою статті 9 Додатку С вищезазначеної Конвенції встановлено, що подальше вивезення транспортних засобів комерційного використання відбувається відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Згідно із ст. 189 МК України транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України. Спеціальне обладнання, призначене для навантаження, вивантаження, захисту і зберігання вантажу, яке переміщується разом з транспортним засобом комерційного призначення через митний кордон України, підлягає пропуску в тому самому порядку, що і транспортний засіб, за умови використання такого обладнання за призначенням та зворотного вивезення (ввезення) разом з цим транспортним засобом. Ввезення спеціального обладнання на митну територію України та вивезення його за межі цієї території окремо від транспортного засобу комерційного призначення можливе на тих самих умовах, за умови підтвердження, що дане обладнання призначено для конкретного транспортного засобу комерційного призначення, ввезеного на митну територію України (вивезеного за межі цієї території) раніше. Запасні частини та обладнання, призначені для використання у процесі ремонту чи технічного обслуговування транспортних засобів комерційного призначення, тимчасово ввезених на митну територію України або тимчасово вивезених з неї, можуть ввозитися (вивозитися) під зобов'язання про їх зворотне вивезення (ввезення) без справляння митних платежів та без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Митний орган, що здійснює пропуск таких запасних частин та обладнання, може вимагати застосування заходів гарантування, передбачених цим Кодексом. Замінені запасні частини та обладнання можуть не вивозитися за межі митної території України (не ввозитися на неї), а з дозволу митного органу: бути пред'явлені митному органу та оформлені для вільного обігу на митній території України (за її межами) або бути знищені під контролем митного органу.

Статтею 191 МК України визначені права та обов'язки перевізника, а саме: 1) перевізники мають право: не приймати для перевезення між митними органами товари у разі оформлення митних та/або транспортних документів з порушенням порядку, встановленого законодавством України; замінювати моторний транспортний засіб, попередньо повідомивши митний орган призначення про причини такої заміни (технічний стан, екологічні вимоги, економічна доцільність); замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни (стан здоров'я, візові питання, вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення); з дозволу митного органу призначення вивантажувати товар на склад цього органу, якщо доставлені перевізником товари, що перебувають під митним контролем, протягом трьох діб не будуть заявлені відповідальною за це особою до жодного митного режиму. У такому разі витрати на вивантаження та зберігання товару відшкодовуються його власником; отримувати роз'яснення причин відмови у митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та перелік заходів, яких необхідно вжити для їх усунення; 2) перевізники зобов'язані: під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR); у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них; не розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу митного органу; у разі прибуття до митного органу призначення у неробочий час забезпечувати схоронність товарів і вживати визначених митним органом заходів для недопущення їх несанкціонованого вилучення з-під митного контролю.

Відповідно до ст. 200 МК України після надання митним органом дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов'язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене митним органом місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб митного органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 зазначеного Кодексу. Товари і транспортні засоби, якими вони перевозяться, після прибуття у місце доставки розміщуються у зонах митного контролю. У місці доставки товари і транспортні засоби пред'являються, а документи на них передаються митному органу у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу. Зміна місця стоянки (прибуття) транспортного засобу, вивантаження, перевантаження товарів, розпакування, пакування чи перепакування товарів, зміна, вилучення чи пошкодження засобів забезпечення ідентифікації допускаються лише з дозволу митного органу, крім випадків, передбачених главою 2 цього ж Кодексу. У разі відмови у наданні дозволу митні органи зобов'язані невідкладно, письмово або в електронній формі, повідомити власника товару або уповноважену ним особу про причини і підстави такої відмови.

Згідно із ч. 6 ст. 104 МК України для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього ж Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X вищевказаного Кодексу.

Отже, строк тимчасового ввезення для автомобільних транспортних засобів комерційного призначення, що ввозяться на митну територію України, становить 20 днів (10 днів на доставку до внутрішньої митниці, 10 - на доставку до митниці на кордоні). Відповідно до частини другої статті 95 МК України цей строк не включає час перебування транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем у зонах митного контролю.

Враховуючи вищенаведене, строк тимчасового ввезення транспортного засобу Mercedes Benz Е270 реєстраційний номер НОМЕР_2 комерційного призначення, ввезений позивачем 13.04.2013 року на митну територію України з метою здійснення комерційної (транспортної) операції, що полягала у доставці товару "папір офсетний формату А4" за попередньою митною декларацією № 206000000/2013/905881 до Івано-Франківської митниці для митного оформлення вищевказаного товару, здійсненого 23.04.2013 року відповідно до митної декларації №206050000/2013/202642, закінчився 12.05.2013 року.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги твердження позивача про подання під час митного оформлення товару Договору міжнародної купівлі-продажу товарів №2 від 04.04.2013 року, згідно з яким позивач повинен був придбати в того ж ФОП ОСОБА_2 «зразки деревини для копчення» та згідно Додатку №1 до якого строк отримання товару становив 7 місяців з дня підписання Договору, але не пізніше 30 жовтня 2013 року, оскільки, це не підтверджено жодними належними доказами.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявленого позову, оскільки, відповідачем правомірно відмовлено в продовженні строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Індивідуального підприємства «Джей Ті Ес корпорейшн» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2013 року у справі № 809/1405/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін