Справа № 815/740/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2015 р. м. Київ К/800/42766/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Миколаївській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року у справі за позовом ТОВ «Юпітер» до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Миколаївській області, третя особа Перший Приморський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції, про визнання протиправною та скасування постанов про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮПІТЕР» (надалі - позивач, Товариство) звернулось до суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області (надалі - відповідач, Інспекція), в якому просило:

визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції № 5 від 3 лютого 2012 року про накладення штрафу на Товариство за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 5365 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції № 6 від 3 лютого 2012 року про накладення штрафу на Товариство за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 48285 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 4 червня 2013 року та додатковою постановою Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2013 року скасовано, прийнято нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції про накладення штрафу від 3 лютого 2012 року № 6. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишивши в силі додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року.

Вимоги касаційної скарги мотивовані тим, що судами не досліджена обставина щодо ненадання посадовій особі Інспекції під час перевірки проектної документації, розробленої ТОВ «Світоч», чого не було також висвітлено в акті перевірці.

Товариством надіслані заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що розроблений ТОВ «Світоч» проект котельні є невід`ємною частиною головного проекту, який було погоджено у передбачений законом спосіб. А тому, на думку позивача, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 лютого 2012 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт Товариством.

За результатами проведеної перевірки, 2 лютого 2012 року Інспекцією складено акт, в якому зафіксовані порушення позивачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність», Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466.

Відповідачем, зокрема, було встановлено порушення позивачем вимог статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», що полягало у виконанні будівельних робіт з порушенням затверджених проектних рішень, а саме: з відхиленням від проекту «Реконструкція комплексу нежилих приміщень під завод з виробництва газобетону по вул. Жовтневої революції, 285 у м. Вознесенську», розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Газотурбінні технології» - приміщення котельні в осях 18-19, А-Г та 18-22, В-Г.

2 лютого 2012 року Інспекцією винесено припис № 6 про усунення позивачем порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Крім того, у зв'язку з виявленим порушенням, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області прийнято постанову № 6 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 48 285 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, вказав що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови № 6 Інспекції від 3 лютого 2012 року не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем під час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування встановлено факт вчинення правопорушення Товариством, передбаченого пунктом 8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2013 року та задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що постанова Інспекції № 6 про накладення штрафу на Товариство є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується із висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 травня 1999 року N 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (в редакції від 22 грудня 2011 року, чинній на момент складання відповідачем оскарженої постанови; надалі - Закон N 687-XIV) передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до статті 10 Закону N 687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю).

Пунктами 17, 18 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 466 (в редакції від 7 вересня 2011 року, що була чинна на момент виникнення спірних відносин; надалі - Порядок № 466) встановлено, що дозвіл на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл) видається на безоплатній основі Інспекцією за місцезнаходженням об'єкта, а щодо об'єкта, розміщеного на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, - Держархбудінспекцією.

Документи для отримання дозволу, що видається Інспекцією, приймаються в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта будівництва.

Для отримання дозволу замовник (його уповноважена особа) має право подати особисто або надіслати рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта заяву про отримання дозволу.

До заяви додається, зокрема, проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 466 у разі зміни осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, чи відповідальних за виконання робіт замовник протягом трьох робочих днів з дня їх настання звертається до Інспекції, яка видала дозвіл, з повідомленням про зміну даних у виданому дозволі.

Повідомлення про зміну даних у виданому дозволі складається у двох примірниках. Один примірник зазначеного повідомлення надсилається до Інспекції і у разі надходження до неї є невід'ємною частиною виданого дозволу, а другий - залишається у замовника.

Виконання будівельних робіт без подання такого повідомлення не може продовжуватися.

Отже, в дозвіл необхідно вносити зміни, подаючи відповідні документи до органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, лише у разі зміни осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, чи відповідальних за виконання робіт.

З матеріалів справи вбачається, що на Товариство було накладено штраф за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень, а саме - будівельні роботи виконувались із відхиленням від проекту, розробленого ТОВ «Газотурбінні технології», яке і проводило авторський нагляд (пункт 8 частини третьої статті 2 Закону України від 14 жовтня 1994 року N 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (в редакції від 22 грудня 2012 року, що була чинна на момент виникнення спірних відносин; надалі - Закон N 208/94-ВР)).

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Закону N 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

У своїх запереченнях до касаційної скарги Товариство зазначило, що проект котельної розроблений ТОВ «Світоч», є невід`ємною частиною проекту, розробленого ТОВІ «Газотурбінні технології», який було погоджено у передбачений законом спосіб. У свою чергу, до моменту прийняття об'єкту в експлуатацію саме ТОВ «Газотурбінні технології» проводило авторський нагляд.

Однак, судами першої та апеляційної інстанції не було встановлено чи подавалась проектна документація, розроблена ТОВ «Світоч» для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, чи змінювались особи, відповідальні за проведення авторського і технічного нагляду, чи відповідальні за виконання робіт, чи надавалась проектна документація, розроблена ТОВ «Світоч», під час проведення перевірки відповідачем.

Без з'ясування вказаних обставин неможливо перевірити законність спірної постанови відповідача. Таким чином, судами неповно встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права.

За таких обставин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Миколаївській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року - скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.