Справа № 2-а-3714/11
Суддя: Воробйова І. В.
Дата ухвалення: 2013-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3714/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2012р. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воробйової І.В.

при секретарі Черкай С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання дій неправомірними і зобовязання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання дій неправомірними і зобовязання призначити пенсію, і в судовому засіданні, підтримавши свої позовні вимоги, зазначила, що відповідно до наказу №52 від 19 листопада 1976 року вона була прийнята на посаду інженера по технічному нагляду відділу капітального будівництва Артемівського виконкому. Наказом №18 а від 29 квітня 1980 року вона була переведена на посаду старшим інженера по технічному нагляду. 18 листопада 1994 року нею була прийнята Присяга державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу. Відповідно до наказу №4 л від 03 січня 1995 року їй була присвоєна VI категорія 12 рангу державного службовця. 12.03.1997 року вона була переведена на посаду сторожа, потім працювала майстром, знову сторожем. 17 травня 2006 року наказом начальника відділу капітального будівництва №19 л вона була звільнена за скороченням штату. Таким чином вважає, що станом на 12 березня 1997 року вона відпрацювала 20 років три місяці і 12 днів на посаді державного службовця. З 23 травня 2006 року розпорядженням УПФУ в м. Артемівську їй було призначено пенсію за віком державного службовця на підставі Закону України Про державну службу. Дану пенсію вона отримувала до 1 січня 2011 року. З 01.01.2011 року розпорядженням УПФУ в м. Артемівську № 320 від 23.12.2010 року їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком державного службовця і призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Свою відмову в призначенні пенсії за віком держслужбовця відповідач мотивував тим, що згідно наданих нею документів стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії за віком держслужбовця склав 1 рік 2 місяці 11 днів за період з 01.01.1996 року по 12.03.1997 року коли вона працювала на посаді спеціаліста 1 категорії відділу капітального будівництва Артемівської міської ради. Працівники відділів капітального будівництва виконкомів до 01.01.1996 р. не були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, оскільки джерелом фінансування фонду оплати їх праці був не Державний бюджет, а кошти, передбачені у сумі вартості на утримання служб замовника і кошти за надання послуг замовника на договірних умовах. Вважає зазначене розпорядження УПФУ в м. Артемівську незаконним, оскільки статтею 34 Закону України Про державний бюджет України на 1996 рік було внесення зміни до ст. 33 Закону України Про державну службу згідно з якими джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими Указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України № 239 від 18.04.1994 року. Просить суд визнати розпорядження УПФУ в м. Артемівську № 320 від 23.12.2011 року яким їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком державного службовця незаконним та зобовязати УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області призначити їй пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги позивача ОСОБА_1 і просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача - УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі і пояснили, що відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу призначення пенсії особам, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку при наявності страхового стажу для жінок не менш ніж 20 років, в том числі стажу державної служби не менш ніж 10 років, які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також осіб, які мають не менш ніж 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. До двадцятирічного стажу роботи, який дає право на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку, зараховуються винятково періоди роботи на посадах, віднесених до категорії державних службовців, тобто після присвоєння службовцю категорії і рангу державного службовця. Працівники відділів капітального будівництва виконкомів до 01.01.1996 р. не були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, оскільки джерелом фінансування фонду оплати їх праці був не Державний бюджет, а кошти, передбачені у сумі вартості на утримання служб замовника, і кошти за надання послуг замовника на договірних умовах. Відповідно до спільного листа Головного управління Державної служби при Кабінеті Міністрів України, Міністерства фінансів України, Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 12.07.1996 р. №03/3521 ранги державних службовців керівникам і фахівцям цих відділів присвоювалися після введення в дію Закону України "Про державний бюджет України на 1996 рік", тобто після 01.01.1996 р. Таким чином, для зарахування до двадцятирічного стажу роботи на посадах, віднесеної до категорії державних службовців, який дає право на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку, періодів роботи позивача у відділі капітального будівництва Артемівського міськвиконкому до 01.01.1996 р. не має законних підстав, і, отже, позивач не має права на призначення пенсії за Законом України "Про державну службу".Одночасно, позивач, на дату досягнення пенсійного віку не працювала на посаді в органах місцевого самоврядування і не має права, передбаченого ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" стажу роботи на виборних посадах в органах місцевого самоврядування і, отже, не має права на призначення пенсії за нормами Закону України "Про державну службу". Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала головним бухгалтером відділу капітального будівництва Артемівської міськради у період з 1977 по 1988 роки. Відповідно до Положення про відділ капітального будівництва міської ради, відділ був відділом міської ради; мав самостійний баланс, розрахунковий і інші рахунки в банка. Крім того відділ підпорядковувався управлінню капітального будівництва облдержадміністрації. Фінансування будівництва здійснювалось за рахунок? місцевого бюджету. Відділ займався будівництвом житла і виступав в якості замовника будівництва. По кожному обєкту будівництва було складено кошторис в який було закладено 3% на утримання технагляду і за рахунок цих 3% виплачувалась заробітна плата працівникам відділу. Зазначила, що в річних звітах, кошторисах було вказане джерело фінансування.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи і матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 суд встановив наступне.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що вона 19.11.1976 р. була прийнята на роботу інженером з технагляду до відділу капітального будівництва Артемівського міськвиконкому. 29.04.1980 р. вона переведена старшим інженером з технагляду; 29.12.1989 р. позивачці присвоєна кваліфікація інженера 2 категорії з технагляду. 18.11.1994 р. ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу. 01.01.1995 року їй було присвоєна 6 категорія та 12 ранг державного службовця. До 12.03.1997 р. вона працювала на зазначений посаді, після цього перейшла на посаду сторожа і працювала на даній посаді до 18.08.1997 року. Потім буда переведена на посаду майстра-бригадира на якій пропрацювала до 29.03.1999 року, після чого була переведена на посаду сторожа і 17.05.2006 року була звільнена за скороченням штату.

Відповідно до даних УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку в управлінні з 23.05.2006 року. З 23.05.2006 року по грудень 2010 року ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком державного службовця яка була призначена їй відповідно до Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування. З 01.01.2011 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування так як розпорядженням УПФУ в м. Артемівську № 320 від 23.12.2010 року їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком державного службовця і було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058. В розпорядженні зазначено, що згідно наданих позивачем документів стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії за віком держслужбовця склав 1 рік 2 місяці 11 днів за період з 01.01.1996 року по 12.03.1997 року коли вона працювала на посаді спеціаліста 1 категорії відділу капітального будівництва Артемівської міської ради. Відповідно до спільного листа Головного управління Державної служби при КМУ, Міністерства фінансів України, Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 12.07.1996 року № 03/3521 ранги державних службовців керівникам та спеціалістам управлінь (відділів) капітального будівництва присвоювалися після введення в дію ЗУ Про державний бюджет на 1996 рік, тому для зарахування до 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, період робот на посаді інженера відділу капітального будівництва Артемівської міської ради з 19.11.1976 року до 31.12.1995 року законних підстав немає. Тому ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком держслужбовця як особі, що має стаж роботи не менше 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців було відмовлено внаслідок відсутності необхідного стажу роботи - 20 років; і було призначено з 01.01.2011 року пенсію за віком по ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058.

В судовому засіданні встановлено, що відділ капітального будівництва Артемівської міськради в період з 1976 р. по 1995 рік був відділом Артемівської міської ради, підзвітним виконавчому комітету і управлінню капітального будівництва облдержадміністрації. Відповідно до Положення про відділ капітального будівництва Артемівської міської ради відділ утримувався за рахунок коштів, які передбачені у зведених кошторисах рахунків будівництв на утримання служб замовника, а також за рахунок коштів по наданню послуг на договірній основі.

Згідно листа заступника міського голові м. Артемівська від 03.01.2012 року відділ капітального будівництва Артемівської міської ради у період з 1976 по 1996 роки був структурним підрозділом Артемівського виконкому і фінансувався за бюджетні кошти.

Також згідно листа Артемівської міської ради від 08.02.2012 року бухгалтерські та фінансові документи Артемівської міської ради за період з 1976 по 1996 роки списані та знищені в звязку із закінченням термінів зберігання бухгалтерських та фінансових документів. У відомостях про нарахування заробітної плати інформація щодо джерел фінансування не передбачена.

Відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу право на одержання пенсії державних службовців мають особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Отже, для виникнення права на отримання пенсії державного службовця, необхідно щоб особа прийняла присягу державного службовця, їй повинен бути встановлений ранг державного службовця, умови оплати праці мають відповідати нормам Закону України Про державну службу.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про державну службу ( в редакції 1993 року до внесення змін в зазначену статтю Законом № 96/96-ВР від 22.03.1996 року) джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України. В Постанові Верховної Ради України від 16.12.93 № 3724-XII Про введення в дію Закону України Про державну службу зазначено, що дія Закону України Про державну службу поширюється на працівників органів місцевого самоврядування, а тому вимоги відповідача щодо оплати праці за рахунок Державного бюджету є правомірними.

Слід зазначити, що тільки Законом України N 96/96-ВР від 22.03.96 була змінена редакція частини восьмої статті 33 і було зазначено, що джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України. Крім того, пункт 2 Закону України Про ведення в дію Закону України По державну службу де було зазначено те, що дія цього Закону поширюється на працівників державних органів Республіки Крим, органів місцевого та регіонального самоврядування, які прирівнюються до відповідних категорій посад службовців, якщо інше не передбачено законодавством України втратив чинність в частині щодо поширення дії цього Закону на працівників органів місцевого та регіонального самоврядування на підставі Закону № 2493-Ш (2493-14) від 07.06.2001 року Про службу в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 2 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

В листі Головного Управління Державної служби при КМУ від 12.07.1996 р. № 03/3521 Про віднесення посад працівників управлінь (відділів) капітального будівництва міськвиконкомів до відповідних категорій державних службовців зазначено, що Головдержслужба, Мінфін, Мінпраці та Мінюст за дорученням Кабінету Міністрів України розглянули питання щодо віднесення посад працівників управлінь (відділів) капітального будівництва виконкомів міських Рад народних депутатів до відповідних категорій державних службовців. Працівники зазначених управлінь (відділів) не були віднесені до відповідних категорій державних службовців, оскільки джерелом формування фонду оплати їх праці є не Державний бюджет, як було передбачено ст. 33 Закону України Про державну службу, а кошти, передбачені у вартості будівництва на утримання служб замовника, та кошти за надання послуг замовника на договірних засадах. На підставі Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 1993 року №995 за такі ж кошти утримуються управління капітального будівництва облдержадміністрацій. Статтею 34 Закону України Про державний бюджет України на 1996 рік внесені зміні до ст.33 Закону України Про державну службу, згідно з якими джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими Указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України. Враховуючи ці зміні, а також те, що дія Закону України Про державну службу поширюється на працівників органів місцевого та регіонального самоврядування, керівні працівники та спеціалісти тих управлінь (відділів) капітального будівництва, які є структурними підрозділами міськвиконкомів і умови оплати праці яких встановлені відповідно до Закону України Про державну службу, відносяться до відповідних категорій державних службовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 г. №239. Ранги державних службовців керівникам та спеціалістам зазначених управлінь (відділів) присвоюються після введення в дію Закону України про Державний бюджет України на 1996 рік, тобто після 1 січня 1996 року. До стажу державної служби зараховується час роботи на посадах керівних працівників та спеціалістів управлінь (відділень) капітального будівництва, протягом якого ці управління (відділи) були структурними підрозділами виконкомів міських Рад.

Згідно листа Національного агентства України з питань державної служби надісланого до суду, відповідно до статті 33 Закону України Про державну службу, державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів .Стаж державної служби обчислюється відповідно до Закону України Про державну службу від 16.12,1993 №3723-XII, Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок) та додатку до нього. Обчислений відповідно до Порядку стаж державної служби застосовується державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії. Відповідно до Порядку та Додатку до нього до стажу державної служби зараховується час роботи на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, а саме час роботи у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійних відділах, інших структурних підрозділах. Кваліфікаційним довідником посад службовців посад, затвердженим постановою Держкомпраці СРСР від 14.01.1969 №015, та Загальносоюзним класифікатором професій робітників, посад службовців та тарифних розрядів, затвердженим постановою Держстандарту СРСР від 27.08.1986 №016, які діяли на той час, визначено, що посада інженера з технічного нагляду належала до категорії посад спеціалісти. Відповідно до пункту 12 Положення про управління капітального будівництва виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів, затвердженого постановою Ради і Міністрів УРСР від 22.04.1985 №176, управління капітального будівництва утримується за рахунок коштів, передбачених зведеним кошторисом на утримання дирекції підприємств, що будуються (включаючи технагляд), із скороченням цих кошторисів не менш як на 30 процентів, у межах фонду заробітної плати і граничних асигнувань на утримання апарату управління, визначених на плановий рік виконавчим комітетом обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Працівники, зайняті реалізацією фондів, що виділяються замовнику на устаткування і спеціальні матеріали, а також їх прийманням, зберіганням та передачею до монтажу і проведенням робіт, утримуються за рахунок коштів на заготівельно-складські витрати, передбачені в кошторисній вартості устаткування та спеціальних матеріалів. Відповідно до пункту 11 Положення про управління капітального будівництва обласної, Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.1993 №995, управління утримується за рахунок коштів, передбачених у вартості будівництва на утримання служб замовника, а також коштів за надання послуг замовника на договірних засадах. Згідно з розясненням Головного управління державної служби при Кабінеті Міністрів України, Міністерства фінансів України, Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 12.07.1996 №03/3521 Про віднесення посад працівників управлінь (відділів) капітального будівництва міськвиконкомів до відповідних категорій державних службовців, працівники управлінь (відділів) капітального будівництва виконкомів міських рад народних депутатів не були віднесені до відповідних категорій державних службовців, оскільки джерелом формування фонду оплати їх праці є не Державний бюджет, як було передбачено ст. 33 Закону України Про державну службу, а кошти, передбачені у вартості будівництва та утримання служб замовника, та кошти за надання послуг замовника на договірних засадах. Статтею 34 Закону України Про державний бюджет України а 1996 рік внесені зміни до статті 33 Закону України Про державну службу, згідно з яким джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України. Після введення в дію Закону України Про державний бюджет України на 1996 рік, тобто з 1 січня 1996 року керівним працівникам та спеціалістам управлінь (відділів) капітального будівництва міськвиконкомів присвоювались ранги державних службовців.

В листі Головного управління державної Служби України в Донецькій області від 24.05.2012 р. зазначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до постанови КМУ від 03.05.1994 р. № 283 Про порядок обчислення стажу державної служби. Згідно до постанови КМУ № 239 від 18.04.1994 р. Про порядок віднесення посад працівників місцевих рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів та відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців, посади працівників управлінь (відділів) капітального будівництва міських виконавчих комітетів цією постановою не були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Згідно з розясненням ГУ державної служби при КМУ, Мінфіну, Мінпраці, Мінюсту України від 12.07.1996 р. № 03/3521 Про віднесення посад працівників управлінь (відділів) капітального будівництва міськвиконкомів до відповідних категорій державних службовців працівники зазначених управлінь ( відділів) не були віднесені до відповідних категорій державних службовців, оскільки джерелом формування фонду оплати праці працівників зазначених управлінь (відділів) був не Державний бюджет, як було передбачено ст. 33 Закону України Про державну службу, а кошти, передбачені у вартості будівництва на утримання служб замовника та кошти за надання послуг замовника на договірних засадах. До стажу державної служби зараховуються періоди роботи на посадах працівників та спеціалістів управлінь (відділів) виконкомів міськрад за умови, що управління (відділи) входили до структури апарату виконкомів міськрад, на ці посади посадовими обовязками було покладено здійснення організаційно-розпорядчих функцій та фінансування заробітної плати здійснювалось за рахунок державного бюджету. Статтею 34 Закону України Про державний бюджет України на 1996 рік внесені зміни до ст..33 Закону України Про державну службу, згідно з яким джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими Указами Президента України та Постановами КМУ. Після введення в дію Закону України Про державний бюджет України на 1996 рік, т.т. з 01.01.1996 р., керівним працівникам та спеціалістам управлінь (відділів) капітального будівництва міськвиконкомів присвоювались ранги державних службовців. Тому вважає, що період роботи ОСОБА_1 на посаді інженера відділу капітального будівництва Артемівської міськради може бути зарахований до стажу державної служби тільки з 01.01.1996 року.

Згідно до вимог ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні передсудом їх переконливості. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази.

Норми ст. 71 КАС України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги за заперечення.

Як вбачається зі змісту ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовимрішенням в адміністративній,цивільній справі, що набрали законної сили, не доказуютьсяпри розглядііншихсправ, уякихберутьучасть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідачем в судовому засіданні доведена правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене і оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів і в судовому засіданні не знайшло підтвердження те, що фінансування виплати заробітної плати співробітників відділу капітально будівництва Артемівської міської ради за період з 1976 по 1995 рік здійснювалось саме з державного бюджету, оскільки відсутні бухгалтерські та фінансові документі, які б підтверджували джерело фінансування відділу, крім того в Положенні про відділ капітального будівництва зазначено, що фінансування його діяльності здійснювалось за рахунок коштів, передбачених у вартості будівництва на утримання служб замовника; в листі заступника міського голови не зазначено саме за які бюджетні кошти державного чи місцевого бюджету здійснювалось фінансувався відділу капітального будівництва. Тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі про визнання дій неправомірними і зобовязання призначити пенсію слід відмовити в звязку з безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись Законом України Про державну службу, Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування; ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-72, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143,151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання дій неправомірними і зобовязання призначити пенсію відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І. В.Воробйова