Справа № 2а-4588/11/1370
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2011 р. № 2а-4588/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Падляк О.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Закритого акціонерного товариства "Електро" до ДПІ у Сихівському районі м. Львова про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Електро" звернулось до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Сихівському районі м. Львова про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, та звархуванням уточнених позовних вимог, просить суд Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 07.02.2011 р. №/0

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що ДПІ у Сихівському районі м. Львова було проведено планову виїзну перевірку ЗАТ "Електро" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року, за наслідками якої складено ОСОБА_1 від 16.11.2010 року № 2781/23-209/00132486. На підставі ОСОБА_1 перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення рішення від 30.11.2010 року № /0, яким позивачу донараховано 258 637,50 гривень податку на додану вартість, в тому числі 86 212,50 гривень штрафних санкцій. На вищезгадане податкове повідомлення-рішення позивачем було подано скаргу до ДПІ у Сихівському районі м. Львова. За результатами розгляду первинної скарги позивача в ДПІ у Сихівському районі м. Львова (Рішення про результати розгляду первинної скарги від 27.01.2011 року за № 1098/25-005) було прийнято рішення про скасування податкового повідомлення рішення від 30.11.2010 року №002952321/0 в частині основного платежу з податку на додану вартість в сумі 1500,00 гривень та 750,00 гривень штрафної санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення було залишено без змін. Після отримання Рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова Рішення про результати розгляду первинної скарги від 27.01.2011 року за № 1098/25-005 позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 07.02.2011 року № /0 щодо визначення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 256 387,50 гривень (170 925,00 гривень основний платіж та 85 462,50 гривень штрафна (фінансова) санкція). Після отримання податкового повідомлення-рішення від 07.02.2011 року № /0 відповідача, позивач подав скаргу до ДПА у Львівській області. 07.04.2011 року за № 9478/10/25005/734 ДПА у Львівській області своїм Рішенням про результати розгляду повторної скарги залишила без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 30.11.2010 року №002952321/0, з врахуванням рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 27.01.2011 року № 1098/25-005 про результати розгляду первинної скарги (податкове повідомлення рішення від 07.02.2011 року № /0) та рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 27.01.2011 року №1098/25-005 про результати розгляду первинної скарги. Рішення ДПА у Львівській області за № 9478/10/25005/734 від 07.04.2011 року про результати розгляду повторної скарги позивач отримав 11.04.2011 року.

З висновками ОСОБА_1 перевірки ДПІ у Сихівському районі м. Львова та винесеним на його підставі податковим повідомленням-рішенням від 07.02.2011 року № /0 позивач не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне.

ЗАТ "Електро" включені в консолідований податковий кредит суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, прихідних накладних на одержання матеріалів, актів виконаних робіт, послуг, а також списання коштів з банківського рахунку ЗАТ "Електро" по господарських операціях з ОСОБА_3 "Віктор Ко", ОСОБА_3 "Екопласт Львів" та ПП "Львівкомфортгруп- К", що відповідає п. 7.5.1 ст. 7 Закону про ПДВ при здійсненні господарських операцій філіями позивача - Закарпатським та Івано-Франківським управліннями.

Як вбачається з ОСОБА_1 відповідача від 16.11.2010 року, перевіркою встановлено порушення ЗАТ "Електро": 1. п. 1.7, п.п.3.1.1, п. 3.1, ст. 3, п. 4.1,ст. 4, пп. 7.4.1, п. 7.4,пп. 7.4.4, п. 7.4, ст.7, пп. 6.1.1, п. 6.1, ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість" ЗАТ "Електро" занижено податкове зобовязання з ПДВ на суму 172 425,00 гривень в тому числі: за січень 2009 року 1167,00 гривень, за квітень 2009 року 333,00 гривень,за березень 2010 року 36 803,00 гривень, за квітень 2010 року 40 720,00 гривень, за травень 2010 року 20184,00 гривень, за червень 2010 року 73 218,00 гривень.

В основі такого висновку відповідача про порушення вимог Закону України "Про податок на додану вартість" покладено твердження про завищення ЗАТ „Електро податкового кредиту (безпідставне включення до складу податкового кредиту) податку на додану вартість в сумі 170 925,46 гривень при здійсненні господарських операцій з такими контрагентами позивача як ОСОБА_3 "Віктор і Ко", ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" та ПП "Львівкомфортгруп-К".

Разом з тим, накладні та інші документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій між ЗАТ "Електро" та ОСОБА_3 "Віктор Ко", ОСОБА_3 "Екопласт Львів" та ПП "Львівкомфортгруп К" не вимагалися для перевірки працівниками ДПІ у Сихівського району м. Львова. При проведенні перевірки ЗАТ "Електро" ДПІ у Сихівському районі м. Львова надало доручення податковим інспекціям Закарпатської та Івано-Франківської областей на перевірку підрозділів ЗАТ "Електро" - Закарпатського та Івано-Франківського управлінь Товариства.

Проведеним аудитом фінансово-господарської діяльності Закарпатського та Івано-Франківського управлінь ЗАТ "Електро" податковими інспекціями по місцю їх знаходження будь-яких неправомірних дій щодо заниження податкового зобов'язання за період вказаний в ОСОБА_1 ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 16.11.2010 року № 2781/23-209/00132486 - не було встановлено.

У звязку з цим, посилання відповідача в ОСОБА_1 перевірки на удаваність фінансово-господарських операцій та наявність у позивача лише податкових накладних отриманих від вищезгаданих контрагентів є безпідставним.

ЗАТ "Електро", як добросовісний платник податків, який в силу покладеного на нього обов'язку законом щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), вступаючи у зв'язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за неналежне виконання такого обов'язку іншими платниками податку, якщо інше прямо не встановлено законом. Якщо контрагенти ЗАТ "Електро" не виконали свої обов'язки по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та податкові наслідки лише щодо них. Таким чином, виконання чи невиконання контрагентами ЗАТ "Електро" своїх зобовязань перед бюджетом не може бути і не є підставою для позбавлення ЗАТ "Електро" права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо ЗАТ "Електро" виконало всі передбачені умови щодо цього та має всі документальні підтвердженя свого права на податковий кредит. Наявність у податкового органу сумнівів щодо сумлінності у декларуванні та сплаті податкових зобовязань контрагентів, які постачали ЗАТ "Електро" товарно-матеріальні цінності, не може розглядатися як підстава для зменшення податкового кредиту ЗАТ "Електро". Видавши суб'єкту підприємницької діяльності свідоцтво про державну реєстрацію, довідку про взяття на податковий облік і свідоцтво платника податку на додану вартість, держава через свої органи легалізувала діяльність підприємства, тобто взяла на себе певну відповідальність за факт надання підприємству статусу суб'єкта господарювання. Сам по собі факт невиконання податкових зобовязань продавцем не є підставою для перекладання відповідальності на всіх подальших покупців, оскільки таке не передбачено законом і порушує основні засади цивільного законодавства, зокрема, доведеність вини, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свободу підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону „Про податок на додану вартість - податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8.1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 7.5 Закону України Про податок на додану вартість №168/97-ВР - датою виникнення права на податковий кредит є дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Отже, Закон України Про податок на додану вартість не повязує право покупця на виникнення податкового кредиту по ПДВ з виконанням зобовязань щодо сплати ПДВ іншими платниками цього податку. З дати отримання податкової накладної на придбання товарів - у ЗАТ "Електро" виникло законне право на податковий кредит. Підпунктом 7.4.5 Закону "Про податок на додану вартість" визначено, що "не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними". В ході перевірки не встановлено факту відсутності у ЗАТ „Електро податкових накладних, які підтверджують суми податку, включені позивачем до складу податкового кредиту. Частиною другою пункту 7.4.5 Закону "Про податок на додану вартість" визначено, що відповідальність платника податку у вигляді застосування до нього фінансових санкцій наступає лише у випадку включення в податковий кредит сум ПДВ, не підтверджених податковою накладною. Відповідальність платника за включення в податковий кредит сум ПДВ, підтверджених податковими накладними, щодо яких особа, яка їх виписала, розрахувалась з бюджетом, а постачальник цієї особи ні, Закон "Про податок на додану вартість" не встановлює.

Крім цього, Закон України "Про податок на додану вартість" жодним чином не ставить право покупця на податковий кредит в залежність від дій третіх осіб, які реалізували йому товар. Закон України „Про податок на додану вартість в жодній нормі не вказує про те, що право на податковий кредит виникає у покупця товарів лише при сплаті ним сум нарахованого у складі ціни придбання ПДВ до бюджету, бо безпосередньо він його до бюджету не платить. Право на податковий кредит виникає у покупця при умові настання першої з двох подій, передбачених п.7.5 вищезгаданого Закону.

Дана позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 26 вересня 2006 р. в якій зазначено, що сама по собі несплата податку продавцем при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця. Податкові органи не можуть знімати податковий кредит та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює для цього підстав.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з аналогічних підстав наведених у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених у запереченні проти позову. При цьому пояснив, що відповідачем проведено планову виїзну перевірку ЗАТ "Електро" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року, за наслідками якої складено ОСОБА_1 від 16.11.2010 року № 2781/23-209/00132486. На підставі ОСОБА_1 перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення рішення від 30.11.2010 року № /0, яким позивачу донараховано 258 637,50 гривень податку на додану вартість, в тому числі 86 212,50 гривень штрафних санкцій. Внаслідок оскарження позивачем податкового повідомлення рішення від 30.11.2010 року №002952321/0 відповідачем прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 07.02.2011 року № /0 щодо визначення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 256 387,50 гривень (170 925,00 гривень основний платіж та 85 462,50 гривень штрафна (фінансова) санкція), яке було залишено без змін ДПА у Львівській області.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що ЗАТ "Електро" включило до складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 170 925,46 гривень згідно податкових накладних виписаних контрагентами з ознаками фіктивності - ОСОБА_3 "Віктор Ко", ОСОБА_3 "Екопласт Львів" та ПП "Львівкомфортгруп К". За результатами розшифровки податкового кредиту в розрізі контрагентів розбіжність між позивачем та ОСОБА_3 "Віктор Ко" становить 42 129,54 гривень, між позивачем та ОСОБА_3 "Екопласт Львів" становить 51 272,17 гривень, між позивачем та ПП "Львівкомфортгруп К" - 77523,75 гривень. Наявність лише отриманих податкових накладних без фактичного здійснення господарських діяльності не може бути підставою для включення сум податку зазначеного в них до податкового кредиту. Крім цього, надання податковому органу до перевірки всіх належним чином оформлених документів є підставою для одержання податкової вигоди, якщо податковим органом не встановлено, що відомості, які містяться в цих документах є недостовірні та є наслідком укладення нікчемних правочинів. Оскільки ЗАТ "Електро" отримувало товари та послуги від осіб, які не підпадають під визначення платника податків позивач не мав права віднести суму 170 925,46 гривень податку на додану вартість до податкового кредиту.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, ввиходив з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, ДПІ у Сихівському районі м. Львова проводилася планова виїзна перевірка ЗАТ "Електро" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року. За наслідками перевірки відповідачем складено ОСОБА_1 від 16.11.2010 року № 2781/23-209/00132486 та прийнято податкове повідомлення-рішення за від 30.11.2010 року № /0, яким позивачу донараховано 258 637,50 гривень податку на додану вартість, в тому числі 86 212,50 гривень штрафних санкцій. На вищезгадане податкове повідомлення-рішення позивачем було подано скаргу до ДПІ у Сихівському районі м. Львова. За результатами розгляду первинної скарги позивача в ДПІ у Сихівському районі м. Львова (Рішення про результати розгляду первинної скарги від 27.01.2011 року за № 1098/25-005) було прийнято рішення про скасування податкового повідомлення рішення від 30.11.2010 року №002952321/0 в частині основного платежу з податку на додану вартість в сумі 1500,00 гривень та 750,00 гривень штрафної санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення було залишено без змін. Після отримання Рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова Рішення про результати розгляду первинної скарги від 27.01.2011 року за № 1098/25-005 позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 07.02.2011 року № /0 щодо визначення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 256 387,50 гривень (170 925,00 гривень основний платіж та 85 462,50 гривень штрафна (фінансова) санкція). Після отримання податкового повідомлення-рішення від 07.02.2011 року № /0 відповідача, позивач подав скаргу до ДПА у Львівській області. 07.04.2011 року за № 9478/10/25005/734 ДПА у Львівській області своїм Рішенням про результати розгляду повторної скарги залишила без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 30.11.2010 року №002952321/0, з врахуванням рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 27.01.2011 року № 1098/25-005 про результати розгляду первинної скарги (податкове повідомлення рішення від 07.02.2011 року № /0) та рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 27.01.2011 року №1098/25-005 про результати розгляду первинної скарги. Рішення ДПА у Львівській області за № 9478/10/25005/734 від 07.04.2011 року про результати розгляду повторної скарги позивач отримав 11.04.2011 року.

В ОСОБА_1 перевірки зазначено порушення ЗАТ "Електро": 1. п. 1.7, п.п.3.1.1, п. 3.1, ст. 3, п. 4.1,ст. 4, пп. 7.4.1, п. 7.4,пп. 7.4.4, п. 7.4, ст.7, пп. 6.1.1, п. 6.1, ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість" ЗАТ "Електро" занижено податкове зобовязання з ПДВ на суму 172 425,00 гривень в тому числі: за січень 2009 року 1167,00 гривень, за квітень 2009 року 333,00 гривень,за березень 2010 року 36 803,00 гривень, за квітень 2010 року 40 720,00 гривень, за травень 2010 року 20184,00 гривень, за червень 2010 року 73 218,00 гривень.

відповідачем встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість на суму 170 925,46 гривень по податкових накладних виписаних ОСОБА_3 "Віктор Ко", ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" та ПП "Львівкомфортгруп-К".

Недоліків щодо оформлення податкових накладних виданих позивачу ОСОБА_3 "Віктор Ко", ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" та ПП "Львівкомфортгруп-К" відповідачем в ході перевірки не встановлено, а також не встановлено відсутність права виписувати податкові накладні у звязку із реєстрацією платниками податку на додану вартість контрагентами позивача.

З представлених позивачем суду первинних документів встановлено наступне.

ЗАТ "Електро" в особі Закарпатського управління (філія позивача) було придбано в ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" будівельні матеріали на суму 268 977,09 гривень, що підтверджується прибутковими накладними №0194 від 29.05.2010 року, № 0896 від 30.06.2010 року, № 0733 від 30.06.2010 року, податковими накладними виписаними постачальниками та платіжними дорученнями . Крім цього, ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" було надано позивачу в особі Закарпатського управління послуги по оренді автомобілів, крану та іншої техніки, що підтверджується ОСОБА_1 №0048 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.05.2010 року та ОСОБА_1 №0196 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2010 року на загальну суму 38 655,94 гривні. ПП "Львівкомфортгруп-К", як вбачається з представлених позивачем первинних документів, було надано позивачу в особі Закарпатського управління послуги автомобіля, крана, розчинонасоса, розчино змішувача та компресора на загальну суму 33 438,01 гривень, що підтверджується ОСОБА_1 №0206 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.03.2010 року та ОСОБА_1 №0373 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2010 року, податковими накладними та платіжними дорученнями. Крім цього, ПП "Львівкомфортгруп-К" було надано позивачу в особі Закарпатського управління послуги по поселенню м. Ужгород на загальну суму 270 000,00 гривень, що підтверджується ОСОБА_1 № ОУ-0207 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2010 року та ОСОБА_1 № ОУ-0328 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2010 року та платіжними дорученнями. Придбання будівельних матеріалів та послуг від вищезгаданих контрагентів здійснювалося вході та з метою забезпечення будівництва житлового будинку в м. Ужгород, що підтверджується ОСОБА_1 виконаних підрядних робіт (форма КБ-2) №334 за березень 2010 року, № 377 за квітень 2010 року, № 15 за травень 2010 року, №455 за червень 2010 року, №51 за липень 2010 року та Довідками (форма КБ-3) про вартість виконаних підрядних робіт позивачем в особі Закарпатського управління за березень-липень 2010 року, представленими суду позивачем.

Крім цього, суд бере до уваги, що в ході перевірки дотримання вимог податкового законодавства Закарпатського управління позивача ДПІ у Іршавському районі Закарпатської області, яка проводилася за дорученням відповідача (ОСОБА_1 про результати позапланової виїзної перевіри зпитань дотримання вимог податкового та іншого законодавства від 11.10.2010 року № 1223/23-1/34461608, було досліджено первинні документи щодо господарських операцій позивача з ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" та ПП "Львівкомфортгруп-К", в ході якої порушень зазначених ОСОБА_1 перевірки ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 16.11.2010 року № 2781/23-209/00132486 виявлено не було.

Щодо господарських операцій здійснених позивачем в особі Івано-Франківского управління ЗАТ "Електро", судом встановлено наступне. З податкових накладних виписаних позивачу ПП "Львівкомфортгруп-К" та ОСОБА_3 "Віктор Ко" вбачається, що мала місце операція поставки електроматеріалів позивачу в особі Івано-Франківського управління позивача, на підставі яких позивачем до податкового кредиту було включено суми податку на додану вартість зазначені в цих податкових накладних. Підтвердженням здійснення цих господарських операцій є накладні та платіжні доручення. Як вбачається з представлених позивачем ОСОБА_4 приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2) придбані позивачем у ПП "Львівкомфортгруп-К" та ОСОБА_3 "Віктор Ко" матеріали були використані при виконанні підрядних робіт позивачем.

Крім цього, суд бере до уваги, що в ході перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Івано-Франківського управління позивача ДПІ в місті Івано-Франківськ, яка проводилася за дорученням відповідача (ОСОБА_1 про результати виїзної позапланової перевірки Івано-Франківського управління ЗАТ "Електро", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року від 01.11.2010 року № 18172/23-1/00132339, було досліджено первинні документи щодо господарських операцій позивача з ПП "Львівкомфортгруп-К" та ОСОБА_3 "Віктор Ко", в ході якої порушень зазначених ОСОБА_1 перевірки ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 16.11.2010 року № 2781/23-209/00132486 виявлено не було.

Правосубєктність контрагентів позивача по господарських операціях стверджується копіями витягів з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-піприємців.

ОСОБА_3 "Віктор Ко", ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" та ПП "Львівкомфортгруп-К" на момент здійснення відображених у акті фінансово-господарських операцій були зареєстровані як платники податку на додану вартість, а відтак мали право виписувати податкові накладні, оскільки відсутні будь-які судові рішення про скасування установчих документів чи свідоцтва платника ПДВ.

Судом не встановлено невідповідності податкових накладних отриманих позивачем від постачальників, які на момент проведення господарських операцій з ЗАТ "Електро" були платниками податку на додану вартість.

Таким чином, суд приходить до висновку про реальність господарських операцій між ЗАТ "Електро" та ОСОБА_3 "Віктор Ко", ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" та ПП "Львівкомфортгруп-К", на підставі яких позивачем було включено до податкового кредиту податок на додану вартість в сум 170 92546 гривень.

Згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно з статтею 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що податкова звітність повинна ґрунтуватись на даних бухгалтерського обліку. Ті первинні документи, правила заповнення яких викладені в ст. 9 даного Закону, слугують також підтвердженням виникнення податкових подій. Якщо документи заповнені постачальником за формою та з дотриманням відповідних правил, то немає ніяких підстав покупцю не відображати в своєму обліку (бухгалтерському і податковому) факту здійснення господарської операції.

Відповідно до п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" - право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст. 9 цього Закону.

Відповідно до п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної, повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

У відповідності з п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не дозволяється включення по податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтвердженні податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом приймання робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку податковим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, непідтверджену зазначеними цим підпунктом документами. Як зазначено п. 1.7 ст. 1 Закону - податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначене згідно з цим Законом. Відповідно, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) (п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 цього Закону). А відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" - датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду складається із сум податків нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до податкового кредиту, згідно п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 зазначеного Закону, суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами) згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту.

Виходячи з норм Закону України "Про податок на додану вартість", наявність у ЛУ ЗАТ "Електро" податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту сплаченої в ціні наданих товарів суми податку на додану вартість.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку - це особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. В даному випадку ІФУ ЗАТ "Електро" та ЗУ ЗАТ "Електро" є покупцями товарів та послуг, а ОСОБА_3 "Віктор Ко", ОСОБА_3 "Екопласт-Львів" та ПП "Львівкомфортгруп-К" є платниками податку, а відтак саме на них Законом покладено обов'язок з утримання та внесення до бюджету податку, і саме контрагенти несуть відповідальність за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до Закону (п. 10.2 ст. 10 Закону України "Про податок на додану вартість"). Згідно закріпленого в Конституції України принципу індивідуалізації відповідальності (ст. 61), будь-яка особа не може нести відповідальність за дії третіх осіб. Сама по собі несплата податку продавцем тощо при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

У звязку з цим, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно було включено до податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 170 925,46 гривень.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а винесене податкове повідомлення-рішення від 07.02.2011 року №/0 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 07.02.2011 р. №/0.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

повний текст постанови виготовлено 14.11.2011 р.

Суддя Брильовський Р.М.