Справа № 756/7648/15-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/7648/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Луценко О.М.
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження окремих категорій адміністративних справ. Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є імперативною нормою встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті, передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у частині першій ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостій цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається зі Свідоцтва про одруження, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.23), з 13 серпня 1959 року Позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (1 категорія), інвалідом І групи та отримував пенсію відповідно до від 28.02.1991 №796-XII (надалі - Закон №796-ХІІ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 16 вересня 2014 року, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.12).

Як зазначено в адміністративному позові, 15 грудня 2014 року Позивач звернулась до Відповідача із Заявою щодо переведення її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону №796-ХІІ.

Листом Відповідача №18612/06/П-459 від 22 грудня 2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.11), Позивачу в задоволенні Заяви відмовлено, оскільки нею не надано первинні документи, які підтверджують роботу померлого чоловіка Позивача у зоні відчуження з 20.05.1986 року по 30.05.1986 року та Довідка від 05.11.2014 року №17307 (форми 3) не є документом, що підтверджує факт перебування її на утриманні померлого годувальника.

Згідно з частиною другою ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV), особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

А згідно з частинами першою, другою та третьою ст. 36 Закону №1058-IV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування; непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.3. розділу 2 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, в чинній на час звернення Позивача до Відповідача із Заявою редакції (надалі - Порядок), зокрема до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу (документи про стаж та заробітну плату годувальника).Також надаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків померлому годувальнику або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; експертний висновок про встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. До заяви про призначення пенсії членам сім'ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до Відповідача Позивачем до Заяви додано, зокрема Довідку Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 15 жовтня 1999 року №9/1-354, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.15), в якій зазначено що за роботу в населених пунктах зони відчуження Залісся, Чорнобиль та Прип'ять з 20 травня 1986 року по 30 травня 1986 року її чоловіку виплачено заробітну плату в сумі 1186 р. 52 коп.; доплату за роботу у вихідний день за основним місцем роботи у подвійному розмірі - 45 р. 72 коп.

Крім того, померлий чоловік Позивача був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (інвалід ІІ групи, категорія 1), що підтверджується відповідними Посвідченнями та Довідкою до Акта огляду МСЕК Серії 10 ААА №792431, копії яких також наявні в матеріалах справи (а.с.19, 20, 18).

Захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_3, пов'язане з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (основний діагноз - рак передміхурової залози), що підтверджується Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 27 жовтня 2014 року №8098, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.17).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови у призначенні Позивачу пенсії у зв'язку з втратою годувальника та зобов'язання призначити Позивачу пенсію у зв'язку з втратою годувальника є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, адміністративний позов в частині позовних вимог про зобов'язання виплатити Позивачу з вини Відповідача суми пенсії з дати смерті її чоловіка з ІНФОРМАЦІЯ_1 по теперішній час задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Згідно з п. 1.7. розділу 1 Порядку, зокрема днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви; днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

А відповідно до п. 1.8. розділу 1 Порядку, особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

У зв'язку з тим, що Позивач звернулась до Відповідача з Заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та відповідними документами 15 грудня 2014 року, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про зобов'язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу суми пенсії у зв'язку з втратою годувальника саме з дати її звернення до Відповідача.

Крім того, згідно з частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, у зв'язку з чим адміністративний позов в частині позовних вимог про зобов'язання Відповідача забезпечити виплату пенсії Позивачу в подальшому задоволенню не підлягає, тому як захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим Постанова Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється частково.

Згідно з частиною десятою ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись частиною десятою статті 183-2, ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 15 грудня 2014 року.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.