Справа № 2а-3030/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"12" вересня 2011 р. Справа № 2а-3030/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Коростенського районного суду Житомирської області від "08" квітня 2011 р. у справі № 2а-3030/11 за позовом ОСОБА_3 до Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Коростенського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області та ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області.

Зобовязано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачені кошти, передбачені ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як доплату до пенсії на чисте харчування у зоні гарантованого добровільного відселення за період з 01.08.2009р. по 01.05.2010р. у встановленому ним розмірі - 40% мінімальної заробітної плати щомісяця.

Зобовязано Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачені кошти, передбачені ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як доплату до пенсії у зоні гарантованого добровільного відселення за період з 01.08.2009р. по 01.06.2010р. у встановленому ним розмірі - двох мінімальних заробітних плат щомісяця.

В решті позовні вимоги залишено без задоволення за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - ОСОБА_4 ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову від 08.04.2011р. скасувати в частині зобов'язання ОСОБА_4 ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату коштів, передбачених приписами ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з підстав, наведених у скарзі, та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції. які призвели до неправльного вирішення справи.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Житомирській області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до постанови КМУ №106 від 23.07.1991р. віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (а.с.6).

Докази, зібрані в матеріалах справи свідчать, що позивач отримує виплати згідно зі ст.ст.37,39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом (а.с.8, 9).

Відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від

мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 статті 39 цього Закону встановлено, що працюючим громадянам провадиться доплата, розмір якої у зоні гарантованого добровільного відселення становить дві мінімальні заробітні плати.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

В 2010 році розмір виплат за вказаними статтями не зменшувався, а тому виплати необхідно проводити в межах визначених законом.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів доплати до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню (аналогічного висновку дійшов і суд першої інстанції), оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Однак, в своїй постанові суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що строк позовної давності відповідно д ост.99 КАС України на час звернення із позовом до суду ( а саме 09.08.2010р.) становив один рік.

В зв'язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги за період з 01.08.2009р. по 01.05.2010р. по ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з 01.08.2009р. по 01.06.2010р. по ст. 39 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не врахувавши шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків , установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала , не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позовну заяву подано до суду 09.08.2010р., а тому визначений законом шестимісячний строк протягом якого можуть бути задоволені позовні вимоги починається 09.02.2010р.

Відповідно позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 01.08.2009р. по 08.02.2010р. включно слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

Відповідно до ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з одночасною зміною дати, з якої підлягають задоволенню позовні вимоги позивача, та з одночасним залишенням без розгляду його решти позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,197, 202, 205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Коростенського районного суду Житомирської області від 08.04.2011р. у справі №2а-3030/11 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області та ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачені кошти, передбачені ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як доплату до пенсії на чисте харчування у зоні гарантованого добровільного відселення за період з по 09.02.2010р. по 01.05.2010р. у встановленому ним розмірі - 40% мінімальної заробітної плати щомісяця.

Зобовязати ОСОБА_4 ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачені кошти, передбачені ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як доплату до пенсії у зоні гарантованого добровільного відселення за період з 09.02.2010р. по 01.06.2010р. у встановленому ним розмірі - двох мінімальних заробітних плат щомісяця.

Позовні вимоги за період з 01.08.2009р. по 08.02.2010р. залишити без розгляду.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу ОСОБА_4 ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

4- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області 11500 м.Коростень, вул.Кірова,8