Справа № 809/2261/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 р. Справа № 876/9144/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Коломийської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Коломийської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Гідроком» про надання дозволу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року позивач - Коломийська об»єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - Коломийська ОДПІ) звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Гідроком» ( далі - ТзОВ НВП «Гідроком»), в якому просила надати дозвіл на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ НВП «Гідроком» з питань дотримання вимог валютного законодавства України відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Коломийська ОДПІ оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити з підстав викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ НВП «Гідроком» згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстроване 20.02.2003 року, як юридична особа (а.с. 18-20).

Відповідач з 24.02.2003 року перебуває на обліку як платник податків в Коломийській ОДПІ, платник ПДВ з 22.08.2007 року. Судом встановлено, що Коломийською ОДПІ винесено рішення від 23.05.2014 року №7 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (а.с. 21-22).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Податковим кодексом України, та іншим нормативно-правовим актом, не передбачено право органу доходів і зборів звертатися до адміністративного суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки, а тому позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок передбачений підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, згідно якої документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов»язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до пунктів 79.1, 79.2 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб»єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб»єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом спору є надання податковому органу дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки платника податків.

Відповідно до частини третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суб»єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Зазначена норма кореспондується з приписами частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об»єднання, юридичні особи, які не є суб»єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб»єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об»єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об»єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу вищезазначених процесуальних норм слідує, що суб»єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до відповідача, який не є суб»єктом владних повноважень, виключно у випадках, які прямо передбачені законом.

Право для звернення до суду органів доходів і зборів передбачено статтею 20 Податкового кодексу України.

Однак, а ні Податковим кодексом України, а ні жодним іншим нормативно-правовим актом, не передбачено право органу доходів і зборів звертатися до адміністративного суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, в даному випадку у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду із вимогами щодо ухвалення судового рішення про надання дозволу на проведення позапланової перевірки платника податків.

Крім того, відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позову, оскільки податковим законодавством не передбачено право податкового органу звертатись до суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової перевірки в рамках дії Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. № 71-VIII.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Коломийської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2015 року у справі №809/2261/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.11.2015 року.