Справа № 357/10567/15-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 листопада 2015 року м. Київ К/800/47561/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії та зобов`язання відповідача встановити позивачу статус члена сім`ї загиблого і видати посвідчення "Член сім`ї загиблого" після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Судами встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.06.2006р. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2012р. шлюб розірвано. У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дві доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яких поширюється чинність пункту першого статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В період з 07.05.2014р. по 14.07.2014р. ОСОБА_2 приймав участь в антитерористичній операції, де 14.07.2014 р. загинув, його смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою військової частини МО України п/п НОМЕР_1 від 12.11.2014р. № 9, витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 11.08.2014 р. № 2281.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2015р. у справі № 357/15195/14-ц 2/357/203/15, яке набрало законної сили, було встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в періоди з 25.01.2002р. по 23.06.2006р. та з 18.10.2012 р. по 14.07.2014 р.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач не належить до членів сім`ї загиблого військовослужбовця, на яких поширюється чинність пункту першого статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому вона не має права на одержання посвідчення "Член сім`ї загиблого", оскільки проживання однією сім`єю жінки та чоловіка в незареєстрованому шлюбі не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 р. у справі № 1-8/99, на яке посилається позивач, визначено коло членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони, які враховуються при наданні пільг по оплаті житлово-комунальних послуг згідно з пунктом 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а не коло осіб, які належать до членів сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що вона та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю до його загибелі, а тому їй як дружині ОСОБА_2 має бути встановлений статус "Член сім`ї загиблого" та видано відповідне посвідчення, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 р. у справі № 1-8/99.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають практиці Верховного Суду України з цього питання (постанова від 10 березня 2015 року (№ 21-615а14), касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак