Справа № 806/3249/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/3249/15

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м.Житомир справа № 806/3249/15

час прийняття: 11 год. 35 хв. категорія 9.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Гуменюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Служби автомобільних доріг у Житомирській області до Державної фінансової інспекції в Житомирській області, за участі третіх осіб Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Приватного підприємства "Автомагістраль", Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд", публічного акціонерного товариства "Будівельне товариство №813", Товариства з обмеженою відповідальністю "Белфорт Систем", СТОВ "Агроресурс" про визнання незаконною та скасування вимоги,

встановив:

Служба автомобільних доріг у Житомирській області звернулась до суду з позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Житомирській області №06-06-17/4240 від 03.08.2015 року. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що спірна вимога є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки суперечить чинному законодавству України.

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог з підстав зазначених в письмових запереченнях щодо позову.

Представник третьої особи Приватного підприємства "Автомагістраль" в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники інших третіх осіб в судове засідання не з"явились.

Заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача та представника третьої особи ПП "Автомагістраль" суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Житомирській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Житомирській області за період з 01.07.2012 по завершений місяць 2015 року за результатами якої було складено акт № 06-06-09/06 від 26.06.2015 року.

На підставі висновків акту ревізії Державна фінансова інспекція в Житомирській області направила позивачу вимогу № 06-06-17/4240 від 03.08.2015 року «Про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Житомирській області».

Вказаною вимогою зобов’язано Службу автомобільних доріг у Житомирській області опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, в установленому законом порядку, а саме:

- відшкодувати збитки завдані державному бюджету в сумі 3588971,30 грн.

Не погоджуючись із вказаною вимогою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи оспорювані правовідносини, судом встановлено наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 26 січня 1993 року №2939 «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2939-ХІІ) та Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення).

Згідно з Положенням Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (пункт 1 Положення).

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм права дає суду підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов’язковою до виконання.

При виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та зазначити про їх наявність у вимозі, а також звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов’язки для цієї установи, оскільки обов’язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 07.07.2015 року по справі №21-1008а15 (т.3 а.с. 26-27).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, вимога про скасування спірного рішення Інспекції про відшкодування Службою визначених у ній збитків та відображення дебіторської заборгованості у спорі за позовом підконтрольної установи про визнання такої вимоги протиправною є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволені позовних вимог Службі автомобільних доріг у Житомирській області відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 20 листопада 2015 р.