Справа № 755/8746/15-а
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/8746/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що з 06.09.2013 року вона перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, та отримує пенсію за віком, обчислену на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки продовжувала працювати головним консультантом Апарату Верховної Ради України. 27.03.2014 року вона була звільнена з займаної посади та звернулася до пенсійного фонду за перерахунком пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» на підставі довідок Управління справами Апарату Верховної Ради України № 9-1-12/220 від 27.03.2014 року та № 9-1-12/219 від 27.03.2014 року. У травні 2014 року їй стало відомо, що при перерахунку пенсії їй не врахували суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачувалися страхові внески. 20.08.2014 року вона звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом задля вирішення даного питання. 09.09.2014 року її вимоги були частково задоволені, та зобов'язано пенсійний фонд перерахувати пенсію згідно законодавства України. 22.09.2014 року рішення суду набуло законної сили. 30.01.2015 року вона звернулася до начальника Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо причин, підстав та мотивів зволікання виконання рішення суду, а також стосовно внесення до листа Управління № 10113/08 від 19.11.2014 року, який є офіційним документом, неправдивих відомостей. Крім того, вона вимагала до 06.02.2015 року вжити усіх заходів для виплати належних їй сум, перерахованої пенсії державного службовця; надати інформацію про причини невиконання судового рішення; про посади і прізвища службових осіб, на яких покладено відповідальність за виконання судового рішення. 25.02.2015 року вона отримала листа від Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва № 9794/06 від 16.02.2015 року, з якого вбачалося, що судове рішення не виконано, а виконанням займається Управління координації та виплати пенсії ГУ ПФУ в м. Києві. 06.03.2015 року вона подала до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві скаргу на бездіяльність начальника Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва Божок Л.Б., яка полягала у невиконанні судового рішення, порушення законності. 06.03.2015 року вона отримала листа від Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва від 03.03.2015 року за № 3880/06, де було зазначено, що по рішенню суду їй проведено порахунок пенсії з 18.04.2014 року; розмір її пенсії з 08.04.2014 року становитиме 9 490,00 грн., а з 01.12.2013 року - 3 815,68 грн.; нарахована пенсія буде виплачена у березні 2015 року. 12.03.2015 року вона подала до Головного управління доповнення до скарги на начальника Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва Божок Л.Б., зокрема про визнання протиправною його бездіяльності, яка полягає у невиконанні судового рішення, у порушенні Конституції та закону України, строку розгляду її (позивача) вимог звернення від 30.01.2015 року по суті; про невідкладне зупинення виконання, визнання протиправними та скасування рішень, про якій йдеться у листі від 03.03.2014 року за № 3880/06, та зобов'язання начальника Управління невідкладно усунути порушення та розглянути в позачерговому порядку вимоги її звернення від 30.01.2015 року. 23.04.2015 року вона отримала листа ГУ ПФУ в м. Києві, який датований 03.04.2015 року за № 6913/10/М-552, М-552/1, зі змісту якого вбачається, що її вимоги розглянуті Головним Управлінням не в повному обсязі, а саме - в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, на підставі якого проведено перерахунок її пенсії у розмірі 3 815,68 грн. з 01.12.2013 року. У зв'язку з чим вважає бездіяльність Головного управління протиправною.

В судовому засіданні позивач підтримала усі обставини викладені, в позовній заяві та уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Зазначила, що жодних відповідей від відповідача вона до цього часу не отримала.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

В суді встановлено, що позивач з 06.09.2013 року перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, та отримує пенсію за віком, обчислену на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки продовжувала працювати головним консультантом Апарату Верховної Ради України.

27.03.2014 року позивач була звільнена з займаної посади та звернулася до пенсійного фонду за перерахунком її пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» на підставі довідок Управління справами Апарату Верховної Ради України № 9-1-12/220 від 27.03.2014 року та № 9-1-12/219 від 27.03.2014 року.

Оскільки, позивачу при перерахунку пенсії не врахували суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачувалися страхові внески, 20.08.2014 року вона звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом задля вирішення даного питання. Постановою від 09.09.2014 року позовні вимоги були частково задоволені, та зобов'язано пенсійний фонд перерахувати пенсію згідно законодавства України. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 року рішення першої інстанції залишено без змін.

30.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва Божок Л.Б. задля вжиття оперативних заходів на виплату належних їй сум, з'ясування причин, підстав та мотивів зволікання виконання рішення суду. Крім того, вона вимагала надати інформацію про посади і прізвища службових осіб на яких відповідальність за виконання судового рішення; надати копії усіх рішень та розпоряджень Управління, які стали підставою для оформлення листа № 10113/08 від 19.11.2014 року.

25.02.2015 року на адресу позивача надійшов лист від Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва № 9794/06 датований 16.02.2015 року, де вказано, що її пенсійна справа відпрацьовується з приводу виконання рішення в Управлінні координації та виплати пенсії ГУ ПФУ в м. Києві, інформацію про перерахунок пенсії буде надано після остаточного відпрацювання пенсійної справи.

06.03.2015 року ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві скаргу на бездіяльність начальника Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва Божок Л.Б., в якій скаржниця просила невідкладно повернути її пенсійну справу, визнати протиправною бездіяльність начальника УПФ у Дніпровському районі м. Києва у невиконанні рішення по її справі; визнати протиправною бездітність начальника Управління, яка полягала у порушенні Конституції та закону України; визнати протиправною бездіяльність начальника Управління у порушенні строку розгляду її вимог; зобов'язати начальника Управління невідкладно виконати рішення суду, усунути порушення Конституції та закону України, а також розглянути її вимоги від 30.01.2015 року в позачерговому порядку.

12.03.2015 року на адресу ГУ ПФУ в м. Києві ОСОБА_1 подала доповнення до скарги від 06.03.2015 року, де вона просила невідкладно повернути її пенсійну справу, визнати протиправною бездіяльність начальника УПФ у Дніпровському районі м. Києва у невиконанні рішення по її справі; визнати протиправною бездітність начальника Управління, яка полягала у порушенні Конституції та закону України; визнати протиправною бездіяльність начальника Управління у порушенні строку розгляду її вимог по суті; визнати протиправною бездіяльність начальника Управління у допущенні прийняття рішень, викладених в листі Управління від 03.03.2015 року за № 3880/06; невідкладно зупинити виконання, визнати протиправними та скасувати рішення, про яке йдеться в вказаному листі; зобов'язати начальника Управління виконати рішення суду, усунути порушення Конституції та закону України, а також розглянути її вимоги від 30.01.2015 року в позачерговому порядку.

23.04.2015 року ОСОБА_1 отримала лист ГУ ПФУ в м. Києві, який датований 03.04.2015 року за № 6913/10/М-552, М-552/1, де вказано, що Районне управління виконало постанову суду від 09.09.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 року; розмір її пенсії становить станом на 01.04.2015 року з урахуванням відрахувань 8 527,06 грн.; кошти за рішенням суду забезпечені на 23.03.2015 року через банківську установу Ощадбанк, разом з новим розміром пенсійної виплати за березень 2015 року. Однак, решта вимог позивача залишилася без відповіді.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду. Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду. Серед іншого організовує роботу управлінь Фонду щодо: забезпечення надходжень від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб), внесення відомостей до нього та їх використання; здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.

При розгляді даної справи було встановлено, що посадовими особами відповідача було порушено права позивача, які полягають у неналежному розгляді її звернення за захистом порушеного права. Крім того, і за час перебування справи в провадженні суду, відповідачем так і не було надано ні суду, ні позивачу відповідь на скаргу згідно вимог законодавства України з приводу інформації викладеної в довідці № 3880106 від 03.03.2015 року (стосовно розміру пенсії після перерахунку 3 815,68 грн. з 01.12.2013 року). При цьому, відповідачем в суді було визнано, що вказаний розмір пенсії є помилковим.

Враховуючи вище викладене та вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 46 Конституції України, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Законом України «Про звернення громадян», ст.ст. 8-11, 16, 41, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яка полягає у не розгляді скарги ОСОБА_1 від 06.03.2015 року, доповненої вимогами від 12.03.2015 року, в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, на підставі якого проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 3 815,68 грн. з 01.12.2013 року згідно повідомлення Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва № 3880/06 від 03.03.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок судового збору,

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня проголошення постанови.

Суддя: