Справа № 356/707/15-а
Суддя: Дудар Т. В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-а/356/26/15
Справа № 356/707/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015 року Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

при секретарі Харченко Ж.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Руденка Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року із вказаним позовом до суду звернувся ОСОБА_1. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року, про що йому було видано посвідчення категорії 2, серія НОМЕР_1 від 23 травня 2006 року. 15 березня 2015 року позивачу виповнилося 50 років. 07 квітня 2015 року він звернувся в Управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області по призначення йому пільгової пенсії, надавши відповідні документи. 25 травня 2015 року ОСОБА_1 отримав рішення про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як відповідач не знайшов підстав для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до вказаного Закону. Позивач вважає відмову у призначенні пенсії неправомірною, просить суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області призначити йому пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку з дати подання заяви про призначення, а саме з 07 квітня 2015 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у заяві, та доказами, зібраними у ході судового розгляду.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, обґрунтовуючи свою позицію законністю дій відповідача, з посиланням на докази, зібрані у ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що він в період з 09 травня по 27-28 травня 1986 року був відкомандирований з Баришівського РОВД до Поліського району Київської області, де його разом з іншими колегами розподілили по різним селам для несення служби. Йому відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 базувалися протягом зазначеного періоду у с. Денисовичі, однак за дорученнм керівництва вони їздили й по іншим населеним пунктам.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що в період з 08 травня по 27 травня 1986 року був у зведеному загоні Баришівського РВ, який ніс службу у зоні відчуження, де перебував і ОСОБА_1, зокрема і в таких населених пунктах як Денисовичі, Луб'янка, Кувшина.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення катеогрії 2 серії НОМЕР_1 від 23 травня 2006 року, виданого Київською обласною державною адміністрацією відповідно до Постанови КМУ № 51 від 20 січня 1997 року ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 6), на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії (07 квітня 2015 року) йому виповнилося 50 років 22 дні (а.с. 3, 4), загальний трудовий стаж ОСОБА_1 по 28 лютого 2015 року становить 28 років 3 місяці 28 днів (а.с. 32).

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є періоди роботи (служби) в зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Аналізуючи наведені правові норми, суд приходить до висновку, що період служби ОСОБА_1 саме в зоні відчуження повинен бути підтверджений довідкою про період служби та довідкою про заробітну плату за цей період. Показання свідків у даному випадку не можуть бути належними доказами. Окрім того, свідки підтвердили, що ОСОБА_1 в період з 08-09 травня по 27-28 травня 1986 року перебував у с. Денисовичі, з періодичними виїздами у інші населені пукти.

Відповідно до довідки № 13/4-К-78 від 06 квітня 2015 року (а.с 35), довідки № 13/4-К-240 від 02 листопада 2015 року, виданої Управлінням Державної служби охорони ГУ МВС України ОСОБА_1 в період з 08 травня 1986 року до 27 травня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, де зазначено населений пункт м. Денисовичі (а.с. 35).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році. Згідно з ч. 3 ст. 2 зазнченого закону межі цих зон установлюються та переглядаються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з Національною академією наук, центральними органами виконавчої влади, сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, безпеки використання ядерної енергії, управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов'язкового) відселення, на основі експертних висновків.

Відпвідно до Додатку № 1 до постанови КМУ від 23 липня 1991 року № 106, яким передбачено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи населений пункт м. Денисовичі віднесено до зони безумовного (обов'язкового) відселення, а не зони відчуження.

Аналізуючи у сукупності усі докази, досліджені у ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 12, 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, керуючись ст. 11, 70, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Дудар