Справа № 676/1539/15-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/32190/15

К/800/32527/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, що переглядається за касаційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області (далі - Управління ПФ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУПФ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначав, що рішенням комісії при ГУПФ від 25 грудня 2014 року № 21 відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу певних періодів роботи, а Управлінням ПФ відмовлено в призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).

Посилаючись на протиправність рішення комісії при ГУПФ та Управління ПФ та наявність достатнього стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними дії Управління ПФ щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, визнати протиправним рішення комісії ГУПФ від 25 грудня 2014 року № 21 про незарахування до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 періодів роботи з 1 вересня по 30 листопада 1982 року, з 1 по 31 березня 2003 року, з 1 по 31 січня 2004 року, зобов'язати відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 3 грудня 2014 року.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року, позов задоволено.

У касаційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять оскаржувані рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягають.

Судами встановлено, що позивач у грудні 2014 року звернувся до Управління ПФ із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII.

Оскільки на момент звернення за пенсією, підприємство, на якому працював позивач, ліквідовано то Управління ПФ передало заяву на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ГУПФ.

Листом від 21 січня 2015 року № 891/05 Управління ПФ відмовило у призначенні пенсії позивачу з огляду на те, що його пільговий стаж, підтверджений рішенням комісії при ГУПФ від 25 грудня 2014 року № 21, становить 12 років 1 місяць 4 дня.

Зокрема, рішенням комісії ГУПФ позивачу відповідно до трудової книжки, довідок про стаж та заробіток, згідно пункту 19 розділу ХХІІ «Харчова промисловість», списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 15 лютого по 31 серпня 1982 року, з 1 грудня 1982 року по 31 жовтня 1988 року, з 21 березня 1989 року по 13 лютого 1990 року, з 6 липня 1999 року по 28 лютого 2003 року, з 1 квітня по 31 грудня 2003 року, з 1 лютого по 2 червня 2004 року на Кам'янець-Подільському м'ясокомбінаті (згодом Орендне підприємство «Кам'янець-Подільський м'ясокомбінат», Виробниче акціонерне товариство відкритого типу «М'ясоконсервний комбінат», Виробниче акціонерне товариство відкритого типу «Кам'янець-Подільський м'ясоконсервний комбінат», ВАТ «Кам'янець-Подільський м'ясоконсервний комбінат», яке ліквідоване у зв'язку з банкрутством).

Відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 3 грудня 1998 року по 5 липня 1999 року, оскільки посада збирача ендокринно-ферментної сировини списками не передбачена; з 1 вересня по 30 листопада 1982 року, з 1 по 31 березня 2003 року, з 1 по 31 січня 2004 року, оскільки відсутнє нарахування заробітної плати.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що стаж роботи ОСОБА_4 в спірні періоди, підтверджується належними письмовими доказами, що свідчить про наявність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць-після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами з пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 «Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці

Пунктом 10 Порядку № 383, встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судом першої інстанції із записів в трудовій книжці ОСОБА_4 встановлено, що позивач з 15 лютого 1982 року по 31 жовтня 1988 року, з 21 березня 1989 року по 12 лютого 1990 року працював забивачем худоби забійного цеху Кам'янець-Подільського м'ясокомбінату, з 6 липня 1999 року по 2 червня 2004 року забивачем худоби забійного цеху ВАТ «Кам'янець-Подільський м'ясоконсервний комбінат», з 3 грудня 1998 року по 5 липня 1999 року збирачем ендокринно-ферментної сировини в ВАТ «Кам'янець-Подільський м'ясоконсервний комбінат».

Вказане також підтверджується записами в картці форми Т-2, архівними довідками № 1067/01-32, 1068/01-32, 1069/01-32, 1070/01-32, 1071/01-32 від 5 червня 2014 року про нарахування заробітної плати.

Також судом першої інстанції допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вказали, що в спірні періоди працювали з позивачем у ВАТ «Кам'янець-Подільський м'ясоконсервний комбінат» і він виконував роботу забивача худоби та був зайнятий на роботі повний робочий день.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що стаж роботи ОСОБА_4 в спірні періоди роботи на посаді забивача худоби підтверджується належними письмовими доказами та показами свідків.

За вказаних обставин, доводи касаційних скарг зазначених висновків не спростовують та не дають підстав вважати оскаржувані рішення такими, що прийняті з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов