Справа № 161/16304/15-а
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/535/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Присяжнюк Л.М. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

20.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача про зобовязання вчинити дії. Зазначає, що є йому з 26.07.2002 року призначено пенсію по віку згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу». Однак, при проведенні перерахунку його пенсії у 2008 році не було включено матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 03.09.2015 року він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, однак останнє відмовило йому у задоволенні його заяви. Просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області щодо відмови у проведенні йому перерахунку та донарахування пенсії на підставі довідки від 31.08.2015 року № 1181/п/03-20-05-27, наданої головним управлінням ДФС у Волинській області неправомірними, зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області провести перерахунок, донарахування і виплату пенсії державного службовця, у відповідності до поданої довідки від 31.08.2015 року № 1181/п/03-20-05-27, наданої Головним управлінням ДФС у Волинській області, з врахуванням складових заробітної плати: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з березня 2015 року, в розмірі 90 відсотків від нарахованих сум заробітної плати, що зазначені у довідці.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги не визнала із врахування письмового заперечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку з 21.08.2002 року як одержувач пенсії по інвалідності, що призначена останній згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із урахування виплаченої йому матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Як вбачається із відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку № 453/П-01 від 17.09.2015 року, позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії із посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу» та вказано, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не належать до надбавок включених до вищевказаного закону (а.с. 7-8).

Як вбачається довідки про заробітну плату від 31.08.2015 року № 1181/П/03-20-05-27, заробітна плата за посадою начальника відділу, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.02.2008 року становить: посадовий оклад -1930 грн., надбавка за спеціальне звання 130 грн., надбавка за вислугу років 824 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 1442 грн., премія 741,12 грн., інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) 805,67 грн. (431,49 грн. матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань і 374,18 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення). Окрім того, із довідки вбачається, що на всі виплати, уключені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с.9).

Суд вважає, що відмова відповідача у перерахунку позивачу пенсії є безпідставною, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Із наведеного вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, отримані ОСОБА_1 суми виплат, з яких фактично нараховано та сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в його дохід, як застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В той же час, щодо посилання представника відповідача на положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», за яким зменшено відсоток суми заробітної плати при призначенні пенсії державним службовцям, суд означає наступне.

Так, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу», відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60% від суми заробітної плати. Однак враховуючи, що пенсія позивачу призначена раніше, тобто до внесення змін у ст. 37 Закону України «Про державну службу», норми вищевказаного Закону не підлягають до застосування.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом 20.10.2015 року. А тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 20.04.2015 року. Позовні вимоги поза межами строку звернення до суду, слід залишити без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 99-100, 122, 138, 159-163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та донарахування пенсії на підставі довідки від 31.08.2015 року № 1181/п/03-20-05-27, наданої головним управлінням ДФС у Волинській області неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області провести перерахунок, донарахування і виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1, у відповідності до поданої довідки від 31.08.2015 року № 1181/п/03-20-05-27, наданої Головним управлінням ДФС у Волинській області, з врахуванням складових заробітної плати: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 20 квітня 2015 року, в розмірі 90 відсотків від нарахованих сум заробітної плати, що зазначені у довідці.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити дії за період з березня 2015 року по 19.04.2015 року залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.