Справа № 2а-977/12/1207
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/9991/68632/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),
Малиніна В.В.
Швеця В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, треті особи: Луганський обласний військовий комісаріат, прокуратура в Луганській області, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 15 березня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на його користь недорахованої та невиплаченої йому з 08.06.2004 року по час звернення до суду мінімальної пенсії, як інваліду 2 групи в розмірі 350 %, відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 15 березня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року залишено без змін постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 15 березня 2012 року.

Не погоджуючись з постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 15 березня 2012 року та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Так, судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується копією посвідчення (арк.справи 12) та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно листа ГУПФУ в Луганській області від 20.12.2011 року №3538/С-14 виплата пенсій відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.01.2007 року визначено мінімальний розмір пенсії, який по інвалідності 2 групи за званням прапорщик та мічман станом на 01.12.2011 року складає 1008 грн. Позивачу призначено пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2 групи згідно до ст. 21 вищезазначеного закону у розмірі 80 % від суми грошового забезпечення. Станом на 01.12.2011 року основний розмір пенсії становить 1386,90 грн., загальний розмір пенсії з урахування підвищення як інваліду війни та щомісячної грошової допомоги на прожиття складає 1756,90 грн.

З 01.01.2007 року у зв`язку зі зміною законодавства України, функції з призначення, виплати та перерахунку пенсій, особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передано територіальним органам Пенсійного фонду України.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з відсутності порушень права позивача на перерахунок підвищення пенсії.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було встановлено, що інвалідам війни 2 групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05 жовтня 2005 року було внесено зміни до частини четвертої статті 13 та викладено її в такій редакції: «інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність». Закон набрав чинності з 01 січня 2006 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено та не заперечується позивачем, що відповідач з 01 січня 2007 року (відповідно до позовних вимог) підвищував позивачу пенсію у розмірі встановленому законом, який був чинним на той час, тобто у розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у позивача відсутнє право на перерахунок підвищення до пенсії в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком за ст. 13 Закону України «Про статус і статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 222, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 15 березня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець