Справа № 2а-10226/10/2670
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2010-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Блажівська Н. Є., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

За позовом

Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»

до

Головного контрольно-ревізійного управління України

про

визнання протиправним та скасування акту та визнання дій незаконними

В С Т А Н О В И В

Відповідно до меж заявлених позовних вимог Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»звертається до суду з метою визнання протиправним Акту позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7; скасування Акту позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7; визнання незаконними дій Головного контрольно-ревізійного управління України щодо нарахування АК «Київенерго»збитків, завданих державі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі –адміністративна справа) –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб’єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Позивачем з-поміж позовних вимог заявлено, зокрема, вимоги про визнання протиправним Акту позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7 та скасування Акту позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акт державного або іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин. Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що оскаржуваний акт перевірки (Акт позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7) не є рішенням суб’єкта владних повноважень, оскільки даним актом лише фіксуються порушення, виявлені у сфері дотримання відповідачем законодавства при веденні своєї фінансово-господарської діяльності, та на підставі якого в подальшому суб’єктом владних повноважень приймається відповідне рішення.

Суд звертає увагу на те, що сам по собі акт перевірки не є рішенням, яке породжує відповідні юридичні наслідки для визначених в ньому осіб.

Відтак, Акт позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7 не є рішенням суб’єкта владних повноважень в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним Акту позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7 та скасування Акту позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 3, 17 та пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправним Акту позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7 та скасування Акту позапланової перевірки окремих процедур державних закупівель за державні кошти, проведених Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»за період з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року від 21 квітня 2010 року № 31-21/7.

2. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

3. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п’яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н. Є. Блажівська