Справа № 521/15982/15-а
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/296/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06» листопада 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом проти Одеської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Одеської митниці ДФС) про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є особою уповноваженою на роботу з митними органами, митним брокером МПП «Вісла». На підставі договору - доручення №20/7 від 10.07.2014 року на здійснення послуг декларанта, укладеного між МПП «Вісла» та ТОВ «Адоніон».

24.06.2014 між ТОВ «Адоніон» та фірмою «VEZZA LIMITED CORP.» укладений зовнішньоекономічний контракт № 0614-05 щодо поставки в Україну товарів.

В рамках зазначеного зовнішньоекономічного контракту до Південної митниці Міндоходів від фірми - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK.VEYAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURZUM SAN. VE TIC.LTD.STI.» (Туреччина) на вантажному автомобілі НОМЕР_1 надійшов товар «взуття, одяг, білизна туалетна, та інші».

Позивач на підставі отриманих від ТОВ «АДОНІОН» документів здійснила декларування зазначених товарів та подала до Південної митниці митну декларацію №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року, в якій був зазначений детальний опис товару, що переміщувався через митний кордон, за назвою, кількістю, ціною.

Загальна вартість задекларованих товарів склала 1 319 935,43 грн.

Сума сплачених митних платежів становила 414 921,63 грн.

12.09.2014 року зазначені товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

З метою з'ясування питання про автентичність поданих органом доходів та зборів України документів на зазначені товари митними органами було направлено запит від 26.12.2014 року до митних органів Туреччини.

16.06.2015 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної Фіскальної служби України від 08.06.2015 року надійшла відповідь митних органів Туреччини від 09.04.2015 року із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

На підставі даної відповіді відповідачем був зроблений висновок про те, що товар, оформлений у Південній митниці за МД №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року оформлювався в режимі «експорт» до України у митних органах Туреччини митними деклараціями та інвойсами, відповідно до яких його загальна вартість становить 8 454 734,13 грн. Різниця сум митних платежів, нарахованих та сплачених за митною вартістю, заявленою декларантом, та суми митних платежів, з урахуванням декларації, надісланої митними органами Республіки Туреччина становить 3 723 786,11 грн.

Відповідачем на підставі цього був зроблений висновок про те, що ОСОБА_1 при декларуванні товару за МД №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року з метою зменшення розміру митних платежів було заявлено в зазначену декларацію неправдиві відомості та надано інвойси, які містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що є ознакою порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

В матеріалах справи про притягнення її до адміністративної відповідальності відсутні докази, які б вказували на те, що саме товар, що зазначений в експортних митних деклараціях, які надані у відповіді митних органів Туреччини, прибув до Південної митниці Міндоходів від фірми - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK.VEYAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURZUM SAN. VE TIC.LTD.STI.» (Туреччина) на вантажному автомобілі НОМЕР_1 та був задекларований позивачем за митною декларацією №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року. Оскільки в зазначених деклараціях та інвойсах дані відправника не збігаються з даними відправника за контрактом укладеним 24.06.2014 між ТОВ «АДОНІОН» фірмою «VEZZA LIMITED CORP.», та зазначеним у наданою нею декларацією №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року, де відправником зазначено «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK.VEYAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURZUM SAN. VE TIC.LTD.STI.» (Туреччина).

Не збігається цей товар також заданими CARNET TIR, CMR, invoce, взагалі неможливо ідентифікувати, на якому автомобілі перевозився цей товар.

Крім того, відповідно до акту № 1095 на проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 12.09.2014 року, акту проведення огляду (переогляду) товарів, посадові особи відповідача не виявили розбіжностей товару, що знаходився в автомобілі НОМЕР_1, та супровідним документам на вантаж.

Відповідач наклав на неї стягнення в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Станом на час складення декларації №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року вона не мала інших відомостей, ніж ті, що заявлені в декларації, які вона отримала від ТОВ «АДОНІОН» відповідно до договору доручення №20/07 від 10.07.2014 року. Інших відомостей вона не мала та не могла їх отримати будь-яким іншим чином. Відповідність вантажу заявленим документом нею була фактично перевірена в присутності представника відповідача.

Вважає, що з боку позивача не відбулося надання неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості. Від позивача надавалися фактичні дані з супровідних документів (виключений перелік який наведений у ст. 53 МК України як підстава для застосування розрахунку митних платежів). В даному випадку не існувало факту надання неправдивих відомостей, з наведеного вище відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України.

Оскільки митна декларація заповнювалася на підставі товаросупровідних документів та правил заповнення МД, визначених наказом Міністерства Фінансів №651 від 30.05.2012 року, висновок відповідача про умисний характер дій ОСОБА_1 є неспроможним та необґрунтованим. Вказане підтверджується відсутністю будь-яких прямих чи непрямих доказів бажання ОСОБА_1 ухилитися від сплати митних платежів.

Просить суд визнати протиправними та скасувати постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 17 вересня 2015 року в справі про порушення митних правил №0639/50000/15, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 11 171 358, 33 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що адміністративний позов є необґрунтованим та просила суд в задоволенні позову відмовити, в обґрунтування надав суду письмові заперечення.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контрою та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою статті 466 Митного кодексу України передбачено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Зі змісту ст. 485 Митного кодексу України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Статтею 530 Митного кодексу України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1. працює в МПП «Вісла», яке здійснює діяльність митного брокера згідно ліцензії ДМС України серії АВ № 611687 від 14.06.2012 року.

Між МПП «ВІСЛА» в особі директора Брільова В.А. та ТОВ «АДОНІОН» в особі директора Худаєвої І.А., був укладений договір-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року на здійснення послуг декларанта.

Згідно п. 1.1 вказаного договору доручення МПП «Вісла» взяло на себе обов'язок здійснити від імені та за рахунок довірителя ТОВ «АДОНІОН» декларування вантажів, майна, послуг довірителя, яка переміщуються через митний кордон України згідно з діючим МК України.

Відповідно до п. 2.1.1 МПП «Вісла» зобов'язалось надавати митним органам належним чином оформлену вантажну митну декларацію (ВМД) та інші документи, необхідні для оформлення пропуску товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів через митний кордон.

24.09.2014 між ТОВ «Адоніон» та фірмою «VEZZA LIMITED CORP.» укладений зовнішньоекономічний контракт № 0614-05 щодо поставки в Україну товарів.

В межах зазначеного контракту до Південної митниці Міндоходів від фірми - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK. VE YAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на вантажному автомобілі НОМЕР_1 надійшов товар «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші».

12.09.2014 року ОСОБА_1. як уповноваженою особою на роботу з митними органами МПП «ВІСЛА», яка діяла на підставі договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року, в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт», до Південної митниці Міндоходів були надані наступні документи: CARNET TIR № ХК 75397718, СМR від 10.09.2014 № 718, контракт від 24.06.2014 року № 0614-05, інвойс від 10.09.2014 року № 0402180, інвойс від 10.09.2014 року №0402180/1, пакувальний лист від 10.09.2014 року №0402180/1, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 12.09.2014 року №500040001/2014/015583.

Відповідно до наданої митної декларації від 12.09.2014 року №500040001/2014/015583 переміщенню через митний кордон України від компанії - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK. VE YAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на адресу компанії покупця га одержувача ТОВ «АДОНІОН» (м. Одеса) на умовах поставки підлягав товар: «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші».

Всі вищезазначені товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

Згодом, з метою встановлення автентичності поданих документів Південною митницею Міндоходів було направлено запит від 26.12.2014 до митних органів Туреччини.

Посилаючись на отримання з митних органів Туреччини певної інформації та документів, Південною митницею Міндоходів був встановлений факт суттєвого заниження вартості товарів, оформлених у Південній митниці Міндоходів та подання ОСОБА_1 неправдивих відомостей щодо вартості задекларованих товарів згідно митних декларацій №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил за ознаками ст. 485 МК України..

На підставі зазначеного протоколу заступником начальника Одеської митниці ДФС була винесена постанова в справі про порушення митних правил №0639/50000/15 від 17 вересня 2015 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчинені порушення митних правил щодо заявлення в митній декларації №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року неправдивих відомостей, що передбачено ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів..

Стверджуючи, що вказані постанови є незаконними, позивач в процесі розгляду справи посилалсь на відсутність в її діях склад адміністративного порушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Так, відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення

митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 416 МК України митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором (417 МК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при подачі митної декларації №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року діяла як агент митного оформлення, тобто відповідно до ст. 418 МК України як фізична особа - резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, пов'язані з пред'явленням органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Так, відповідно до вимог закону позивач діяла виключно в межах договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року, укладеного між МПП «Вісла» та ТОВ «Адоніон» та згідно наданих договором доручення повноважень пред'явила до митного оформлення інвойси та інші товаросупроводжувальні документи, які були передані їй самим декларантом ТОВ «Адоніон», та в подальшому задекларувала зазначені в цих документах товари та сплатила необхідні митні платежі.

З матеріалів справи вбачається, що на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листам, що підтверджується і листами фірми-відправника.

Окрім того, з метою визначення кількісних характеристик та країни походження вантаж був частково оглянутий посадовими особами Південної митниці Міндоходів, що підтверджується актом про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів № 1400 від 03.10.2014 року, за змістом яких вантаж відповідав заявленному.

Так, на момент огляду вантажу та декларування товару, що переміщувався через митний кордон України законність наданих позивачем документів, які стали підставою для митного оформлення не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару.

Враховуючи, що вантаж був оглянутий за участю посадових осіб митного органу, у ОСОБА_1 не було підстав для додаткової перевірки товару, який підлягав декларуванню чи отримання іншої інформації по ньому.

Крім того, митне законодавство України не встановлює обов'язкової наявності, а відповідно і обов'язку для митного брокера у наданні митним органам України митної декларації від митних органів країни-відправника вантажу.

Вирішуючи спір суд враховує, що за ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надані відповідачем документи в підтвердження правомірності свого рішення, складені турецькою мовою без їх офіційного перекладу встановлених судом обставин не спростовують, не могли бути відомі ОСОБА_1 на момент митного оформлення та не підлягали витребуванню нею у країни відправника в межах договору доручення із декларантом.

Доказів наявності протиправної мети дій ОСОБА_1, щодо заявлення неправдивих відомостей та неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру Одеською митницею ДФС в процесі розгляду справи не надано, як і конкретизованого розрахунку митних платежів, які належало б сплатити, та від сплати яких ОСОБА_1 нібито ухилилась.

Окрім того суд враховує, що ст. 53 Митного кодексу України передбачено у випадку

виявлення розбіжностей у документах щодо митної вартості товарів звернення органу доходів і зборів з письмовою вимогою до декларанта або уповноваженої ним особи про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а також подальшого коригування декларантом митної вартості товарів на підставі відповідного рішення, яке приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ст. 55 МК України).

Такі заходи митним органом з метою можливого усунення розбіжностей у документах щодо митної вартості товарів, а також коригування митної вартості товарів та подальшої сплати митних платежів у встановленому розмірі не вживались.

При таких обставинах, суд вважає, що на момент митного оформлення товару поданого згідно митних декларацій №500040001/2014/015583 від 12.09.2014 року в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару, оскільки позивач діяла в межах доручення від декларанта та на підставі отриманих від нього документів.

З наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об'єктивної та встановлення суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 8, 9, 11, 21, 99, 158-163, 171-2, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних прав - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 17 вересня 2015 року в справі про порушення митних правил №0639/50000/15, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 11 171 358, 33 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

06.11.15