Справа № 639/316/13- а
Суддя: Шиянова Л. О.
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/316/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шиянової Л.О.

за участю секретаря Крбеян К.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії , а саме :скасувати постанову державного виконавця вказаного відділу від 20.04.2012 року про закінчення виконавчого провадження, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 2а-4812/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 1.09.2011 року та зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції поновити вказане виконавче провадження.

У судовому засіданні позивач не з'явився, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та позов задовольнити ( а.с.72).

Представник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиціїсвого представника у судове засідання не направив, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника (а.с.86-87).

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.09. 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірними відмову Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова у здійснені перерахунку їй пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року пл. 31 грудня 2007 року, з 28 травня 2008 року з урахуванням виплачених сум.

По даній постанові 30.09.2011 року було відкрито виконавче провадження. 20.04.2012 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі п. 8 ч.1 ст. 49, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що згідно повідомлення Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова стягувану здійснений перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком , розмір якої встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи-сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускаєправонаступництва;4)скасування рішення суду або іншогооргану (посадовоїособи), на підставі якого виданий виконавчий документ, абовизнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5)письмової відмови стягувача від одержання предметів,вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований або до суду у 10-денний строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 цього Закону передбачений обов'язок державного виконавця здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи постанова про закінчення виконавчого провадження від 20.04.2012 року винесена на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Але, як зазначає позивач, рішення суду від 16.09.2011 року так відповідачем і не було виконане, кошти позивачу сплачені так і не були.

Виконавчий орган так і не довів, що державним виконавцем були вжиті усі можливі заходи , передбачені Законом України « Про виконавче провадження» , спрямовані на виконання судового рішення.

Оскільки боржник не виплатив позивачеві нараховані кошти, суд приходить до висновку про необґрунтованість рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, такий висновок суперечить практиці Європейського суду з прав людини який неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу".

Так, у своєму рішенні від 27 липня 2004 року у справі "Ромашов проти України" (Заява №67534/01) Європейський суд з прав людини знову зазначив, що державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на виправдання невиконання зобов'язань за боргом, визначеним судовим рішенням. Проте затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. "ОСОБА_2 проти Італії", заява N 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V). У цій справі заявник не повинен був бути позбавлений можливості отримання відшкодування за рішенням, винесеним на його користь, що було дуже важливим для нього та його сім'ї, через стверджувані фінансові труднощі держави.

Тому суд, враховуючи норми ст. 124 Конституції України щодо обов'язковості до виконання всіх судових рішень, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8-14, 71, 159, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дій - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо закінчення виконавчого провадження про прийняття відповідної постанови від 20.04.2012 року незаконними.

Скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20.04.2012 року у виконавчому провадженні №28993136 з виконання виконавчого листа №2а-4812/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 19 вересня 2011 року.

Зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції поновити виконавче провадження ВП №28993136 з виконання виконавчого листа №2а-4812/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 19 вересня 2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її отримання.

Суддя Л.О. Шиянова