Справа № П/811/3001/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/800/28998/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий),
Єрьоміна А.В., Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Прокурора м. Кіровограда в інтересах держави в особі Кіровоградської міської ради до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Нікітенка Олександра Володимировича, третя особа: Багатогалузева приватна фірми «Фірус», про визнання незаконним та скасування рішення, що переглядається за касаційною скаргою Багатогалузевої приватної фірми «Фірус» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Прокурор м. Кіровограда в інтересах держави в особі Кіровоградської міської ради звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Нікітенка О.В. (далі - Реєстратор), третя особа: БПФ «Фірус» (далі - Підприємство), про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 6 вересня 2013 року № 5663507 про проведення державної реєстрації прав власності Підприємства на нежитлову будівлю.

Зазначали, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Реєстратором прийнято оскаржуване рішення про проведення державної реєстрації прав власності Підприємства на нежитлову будівлю по вул. Жовтневої Революції, 39-ю в м. Кіровограді

Посилаючись на те, що реєстрація прав власності проведена за відсутності всіх необхідних документів передбачених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, а саме, документа, що посвідчує реєстрацію права на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку і за відсутності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно, просили скасувати оскаржуване рішення Реєстратора.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Підприємство, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 15 червня 2000 року, укладеного між Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради (Орендодавець) та Підприємством (Орендар) на підставі рішень Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 26 січня 1999 року № 193 та від 22 лютого 2000 року № 479 Підприємству передано в тимчасове довгострокове, на умовах оренди користування терміном на 10 років земельну ділянку площею 5 000 квадратних метрів під розміщення ринку по вул. Жовтневої революції в м. Кіровограді, при цьому орендарю надано право за згодою орендодавця проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею за обраним видом використання, зводити будівлі і споруди.

Актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 8 вересня 2000 року, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 15 вересня 2000 року № 1182 (від 22 серпня 2000 року № 74), прийнято в експлуатацію торгівельні приміщення торгівельно-ярмаркового комплексу «Босфор» БПФ «Фрус» по вул. Жовтневої революції.

6 вересня 2013 року Підприємством подано до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), зареєстровану за № 2848346 щодо реєстрації нерухомого майна - будівлі, розташованої у м. Кіровограді, вул. Жовтневої революції, 39-ю.

До заяви додано акт Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 22 серпня 2000 року № 74, довідку про присвоєння адреси від 4 вересня 2013 року № 2489, договір оренди земельної ділянки від 15 червня 2000 року № 5-1141, технічний паспорт від 20 серпня 2013 року № 18031.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 6 вересня 2013 року № 5663507 Реєстратором проведено державну реєстрацію права власності за Підприємством на нежитлову будівлю, розташовану у м. Кіровограді, вул. Жовтневої революції, 39-ю.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що договір оренди земельної ділянки від 15 червня 2000 року № 5-1141 не є документом, який посвідчує право Підприємства на відповідну земельну ділянку в розумінні пункту 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (далі - Порядок).

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини тринадцятої статті 15 Закону України від 1липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Закон № 1952-IV) порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Відповідно до приписів пункту 46 Порядку, для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

З матеріалів справи вбачається, що Підприємством 6 вересня 2013 року подано до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у якій викладене прохання зареєструвати за ним право власності на новозбудований об'єкт, а в якості документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку, подано договір оренди земельної ділянки від 15 червня 2000 року, укладений з виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради терміном на 10 років, дія якого припинена 16 червня 2010 року.

Отже, Підприємством подано договір оренди землі, строк якого закінчився.

При цьому, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 4 жовтня 2013 року відмовлено в задоволенні позову Підприємства до Кіровоградської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі від 15 червня 2000 року № 5-1141, зобов'язання укласти додаткову угоду.

У цій справі суд дійшов висновку, що Підприємство, не зважаючи на зменшення площі земельної ділянки під час дії договору оренди звернулося до Кіровоградської міської ради з заявою щодо продовження терміну дії договору оренди на тих самих умовах. Крім того, заява щодо продовження терміну дії договору оренди направлена до Кіровоградської міської раді з порушенням строків, передбачених пунктом 2.2 договору. Рішення на пленарному засіданні Кіровоградської міської ради щодо поновлення договору оренди від 15 червня 2000 року не приймалось, а тому підстав для визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах такого договору немає.

Посилання Підприємства на автоматичне продовження строку договору оренди не береться судом до уваги, оскільки це твердження було предметом дослідження в Господарському суді Кіровоградської області.

Так, суд дійшов висновку, що виходячи з того, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. За відсутності такого рішення неможливо зобов'язати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або поновити його, адже таке зобов'язання суперечитиме вимогам законодавства. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові від 20 листопада 2012 року у справі № 44/69.

З огляду на вказане, суди дійшли обґрунтованого висновку про скасування рішення відповідача від 6 вересня 2013 року № 5663507 про проведення державної реєстрації прав власності на нежитлову будівлю, оскільки таке здійснено на підставі договору оренди землі, строк дії якого закінчився.

За вказаних обставин, доводи касаційної скарги зазначених висновків не спростовують та не дають підстав вважати оскаржувані рішення такими, що прийняті з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Багатогалузевої приватної фірми «Фірус» залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов