Справа № 2-а-1559/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Заполовська Т.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" квітня 2012 р. Справа № 2-а-1559/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "25" серпня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити позивачу перерахунок та виплатити державну пенсію у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 19.01.2011р. по 19.07.2011р.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просив змінити постанову суду в частині визначення періоду, а саме зобов'язати відповідача виплатити позивачу пенсій, передбачених приписами ст.ст.50,54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за весь час з моменту встановлення статусу потерпілого , а не за період, визначений судом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.01.2007р. та з 25.09.2008р. отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (а.с.6).

Також, позивач має третю групу інвалідності за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с.4,5).

Згідно із ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Зазначеними постановами, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретний розмір доплати в твердій грошовій сумі та у розмірі до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплати до пенсії застосуванню підлягає саме ст.50 Закону №796-ХІІ, а не постанови КМУ №836 від 26.07.1996 р., за №530 від 28.05.2008 р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, відповідно, не можуть бути підставою для скасування оскарженого рішення в зазначеній частині.

З приводу позовних вимог щодо проведення перерахунку та виплати пенсії, передбаченої приписами ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вже зазначалось, позивач перебуває на обліку в ОСОБА_4 УПФУ в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", про що свідчить лист відповідача №1462/К-11 від 24.06.2011р. (а.с.6).

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" військовослужбовцям, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Колегією суддів встановлено, що позивач отримує пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, передбачена ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, враховуючи той факт, що позивач отримує пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є безпідставними.

Чинним законодавством України не передбачено можливості отримання пенсії, яка призначена відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", але в розмірах, визначених приписами ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки це два різні види державних пенсій.

За наведених умов, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу основної пенсії у відповідності до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому, постанова у частині проведення перерахунку та виплати основної пенсії відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ підлягає скасуванню. Позовні вимоги у цій частині залишаються без задоволення.

У решті постанова підлягає залишенню без зміни.

З приводу доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (ч.ч.1,2 КАС України).

Спірні виплати є постійними, виплачуються щомісячно і правовідносини закінчуються на день проведення таких виплат, тобто про своє порушене право позивач дізнався після отримання неповних сум виплат, які виплачувались згідно діючих постанов Кабінету Міністрів України у менших розмірах ніж визначено Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В даному випадку позивач щомісяця з дня призначення додаткової пенсії отримував пенсійні виплати , однак, позовну заяву ним було подано до суду лише 19.07.2011 року, а тому визначений законом шестимісячний строк протягом, якого можуть бути задоволені позовні вимоги правомірно визначений судом за період з 19.01.2011р. по 19.07.2011р. , тобто в межах 6-ти місячного строку по день звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище та не можуть бути підставою для зміни судового рішення в частині визначення періоду порушених прав позивача.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "25" серпня 2011р. скасувати у частині визнання протиправною відмову ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати позивачу державної пенсії у розмірах визначених ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та в частині зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити позивачу перерахунок та виплатити державну пенсію у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до вимог ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 19.01.2011р. по 19.07.2011р.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул Чернишевського 25,кв.3,м. Новоград-Волинський,Житомирська область,11707

3- відповідачу ОСОБА_4 УПФУ в Житомирській області 10003, м.Житомир, вул.Ольжича, 7.