Справа № 815/7117/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 р. Справа № 815/7117/14

Категорія: 9.2 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.08.2014 року № , -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.08.2014 року № .

Суд першої інстанції своєю постановою від 27 серпня 2015 року відмовив в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.08.2014 року № .

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.07.2014 року було проведено перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_5 за період 01.04.2011 р. по 31.12.2013 р.

Проведеною перевіркою були встановлені порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, п.1.2 ст. 1, п. 2.6. ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року, в частині не оприбуткування у книзі обліку доходів і витрат (по ф. № 10) виручку у сумі 69 056, 21 грн.; п. 4,5,6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року, № 1025, п.п. 16.1.2, п. 177.10 Податкового Кодексу України, у частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат внаслідок відображення перекручених даних.

Внаслідок встановлених перевіркою порушень, на підставі п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» було застосовано 5-ти кратний розмір штрафу у розмірі 345 281, 05 грн. (69 056, 21 грн. х 5).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, що передбачено ч.1 ст. 86 КАС України.

Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки на підставі Акту ДПІ № 3672/15-52-1701/ від 02.07.2014р. де зазначено про розбіжності між даними про обсяг виручки, відображених в даних книги Ф №10, виписок по розрахунковим рахункам, податкової звітності фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 та відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми сплачених доходів, а саме: виплата готівкових коштів TOB «Донецький аудит» фізичною особою-підприєцем ОСОБА_4, які не знайшли відображення в книзі Ф №10 та податковій звітності ФОП ОСОБА_5

Відповідно до п. 4 Порядку ведення книги обліку доходів платників, затверджено Наказом №1637 від 15.12.2011 року у Книзі відображається фактично отримана сума доходу від впровадження діяльності.

Усі фактично отримані доходи позивач відображала у повному обсязі у книзі Ф №10 та у податкових деклараціях за перевіряємий період. Суми доходу отримувалися на банківський рахунок позивачки та вони відповідають підсумку доходів, які відображені у Книзі обліку доходів і витрат № 10.

Зазначені обставини на які посилається позивач підтверджуються виписками банку по особовому рахунку які є в матеріалах справи.

Доводи відповідача та суд першої інстанції про відображення у податковій звітності TOB «Донецький аудит» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 витрат на адресу ФОП ОСОБА_5 без наявності при цьому розрахункових документів про фактичну виплату коштів на адресу останньої, на думку колегії судів не може свідчити про фактичне отримання цих коштів.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при оцінці доказу позивачки книги обліку доходів, було зазначено, що під час розгляду справи представником позивача надавалися різні копії зазначеної книги, які не є автентичними через проведені коригування.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до пп.296.1.1 п.296.1 ст.296 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі - ПКУ) платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів та витрат за формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику (пп.296.1.2 п.296.1 ст.296 ПКУ).

Форми книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядки їх ведення затверджені наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2011 №1637, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2011 за №1534/20272 (далі - Порядки №1637).

Відповідно до вимог Порядків № 1637, записи у книзі обліку доходів (книзі обліку доходів і витрат) виконуються розбірливо чорнилом темного кольору або пастою кулькових ручок. У разі внесення виправлень новий запис засвідчується підписом платника податку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що виправлення у книзі обліку доходів позивачки були вчинені відповідно до діючого законодавства, а тому зазначена книга може бути доказом правомірності дій позивачки.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, такі докази на порушення вимог частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України податковим органом не представлено.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного ті іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби платниками податків-фізичними особами суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013р. № 395 (далі порядок №395) визначено:

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів (1.7. р.1 Порядку);

У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення (р.2 Порядку).

В порушення зазначеного Порядку №395 висновок Акту № 3672/15-52-1701/ від 02.07.2014р. перевірки про заниження обсягу виручки на загальну суму 69056,21 грн. здійснений лише на підставі відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України, без перевірки первинних касових та банківських документів, що підтверджують виплату коштів. Акт перевірки не містить посилань на будь-які первинні бухгалтерські, касові або інші документи, які б свідчили про надходження до ФОП ОСОБА_5 готівки від TOB «Донецький аудит», фізичної особи підприємця ОСОБА_4 в сумі 69056,21 грн.. Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справі, у зв'язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати.

Відповідно, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим рішення суду першої підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.08.2014 року № , - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 14 серпня 2014 року № , яким застосовано штрафні (фінансові санкції) в загальній сумі 345281,05 грн.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко