Справа № 739/1307/15-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 739/1307/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Іващенко А.І. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, в якому просив:

- визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області призначити йому пенсію за віком згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" з 03.01.2015 року.

Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.01.2015 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів зважає на положення ч. 1 ст. 195 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції позивачем не оскаржується, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає підстав для апеляційного перегляду постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_3 в період з 04.04.1984 р. по 15.06.1996 р. працював на різних підприємствах на посаді електрогазозварювальника (газоелектрозворювальника), де останнім місцем роботи було Відкрите акціонерне товраиство "Менська спеціалізована пересувна механізована колона". Дана обставина підтверджуються виписками із трудової книжки позивача.

У 2015 році позивач звернуся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом Управління Пенсійного Фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області від 27.05.2015р. № 1106/05 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 03.01.2015р. по причині відсутності документів, що підтверджують пільговий стаж роботи позивача за списком № 2 виробництв, робіт, професій, який затверджений Постановою ради міністрів СРСР від 22.08.1956 р., а саме: уточнюючої довідки з ВАТ "Менська спеціалізована пересувна механізована колона".

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", особам які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

В силу п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до позиції 33 розділу XXXIII «Загальні професії» списку № 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», професія газозварника та електрозварника дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що основним документом який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками, про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно п. 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як було зазначено вище, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 03.01.2015р. стала відсутність відповідної уточнюючої довідки з ВАТ "Менська спеціалізована пересувна механізована колона", яка б підтверджувала пільговий стаж роботи позивача за списком № 2 виробництв, робіт, професій, який затверджений Постановою ради міністрів СРСР від 22.08.1956 р.

Проте, колегія суддів зазначає, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи, що підтверджують стаж його роботи, а надання інших документів для підтвердження спеціального трудового стажу за наявності відомостей, що визначають право особи на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08,1993 р. № 637 не вимагається.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, що був чинним на час роботи позивача у ВАТ "Менська спеціалізована пересувна механізована колона", передбачено посади електрозварювальників та їх підручних, та газозварювальників та їх підручних.

Крім того, ДЕРЖАВНИЙ КЛАСИФІКАТОР УКРАЇНИ - КЛАСИФІКАТОР ПРОФЕСІЙ ДК 003-95, чинний з 01.01.1996р., містить назву професії "Електрогазозварник", яка і зазначена в трудовій книжці позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність відмови Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах з 03.01.2015 року.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 січня 2015 року К/800/5476/14.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області - залишити без задоволення.

Постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.