Справа № 824/2382/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/2382/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Сопко В.Ю.,

представника позивача Хоменко І.В., представника відповідача Шеромова В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Алеанда» до Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алеанда» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «У» № від 26 серпня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 26 листопада 2014 року між ним та французькою фірмою «SARL PROV-IMPORT» укладено зовнішньоекономічний експортний контракт №26/11-14 на поставку ядра грецького горіха.

На виконання умов зазначеного контракту ТОВ «Алеанда» експортувало на адресу французької фірми згідно митних декларацій ядра грецького горіха, що підтверджується митними деклараціями №18348 від 11 грудня 2014 року на суму поставки - 42679,98 євро, №2476 від 26 лютого 2015 року на суму поставки - 104908,00 євро.

Відповідно до інвойсу №01 від 20 лютого 2015 року ТОВ «Алеанда» поставлено товару на суму 104908,00 євро.

Однак після отримання товару покупцем виявлено, що поставлений товар не відповідає вимогам і стандартам якості.

У зв'язку з цим 05 березня 2015 року ТОВ «Алеанда» повідомило французьку фірму «SARL PROV-IMPORT» про зниження ціни на поставлений товар відповідно до інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року на суму 6531 євро шляхом направлення кредит-ноти, яка французькою фірмою взята до уваги та сума із врахування знижки за поставлений товар сплачена у повному обсязі у період з 19 березня 2015 року по 14 травня 2015 року, тобто з дотриманням термінів розрахунків (до 27 травня 2015 року) по зовнішньоекономічній операції за контрактом №26/11-14 від 26 листопада 2014 року.

Між тим відповідачем в акті перевірки безпідставно були зроблені висновки про невчасне надходження валютних коштів у сфері ЗЕД та нарахована пеня в сумі 9852,57 грн за період з 28 травня 2015 року по 18 червня 2015 року.

Позивач вважає, що відповідач при проведені перевірки та прийнятті оскаржуваного рішення не врахував кредит-ноту від 05 березня 2015 року, якою ТОВ «Алеанда» надала знижку французькій фірмі «SARL PROV-IMPORT» на поставлений товар у зв'язку з не відповідністю останнього вимогам і стандартам якості, які передбачені контрактом.

Таким чином, на думку позивача, сума, яка підлягала сплаті французькою фірмою «SARL PROV-IMPORT» згідно інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року, складає 98377,00 євро з врахуванням знижки, яка була надана згідно кредит-ноти, а не 104908,00 євро як вважає відповідач.

Також повивач зазначив, що сплачений контрагентом 18 червня 2015 року платіж у розмірі 6531,00 євро не є сплатою за експортований товар, а є авансом в рахунок майбутніх поставок товару згідно укладеного контракту та здійснене контрагентом на прохання ТОВ «Алеанда» лише з метою запобігання нарахуванню можливої пені.

В запереченнях на позовну заяву відповідач, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказував про те, що позивач під час перевірки не надав кредит-ноту від 05 березня 2015 року, якою зменшено вартість експортованого товару (грецький горіх) у зв'язку з тим, що поставлений товар не відповідає вимогам і стандартам якості. Вважає, що на час складення акту перевірки вказаний документ у ТОВ «Алеанда» був відсутній.

Відповідач зазначає, що позивачем, усупереч вимогам пункту 1.8 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України №136 від 24 березня 1999 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 року за №338/3631, не було надано підтвердження Торгово-промислової палати або іншого уповноваженого органу (експертної організації) уповноваженого розглядати спори або засвідчувати невідповідність поставленого товару згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору щодо перегляду ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору.

Вказує, що контролюючим органом правомірно було встановлено несвоєчасне надходження валютної виручки в сумі 6531,00 євро або 159482,45 грн по експортному контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року, укладеного між позивачам та французькою фірмою «SARL PROV- IMPORT».

Крім цього, на підтвердження своєї позиції відповідач також посилається на лист ПАТ КБ «Приват Банк» від 03 червня 2015 року №Г-31.0.0.0/1-3631.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Алеанда» () є юридичною особою, місцезнаходження якої: вул.Аксенина Василя, 21/1, м. Чернівці, 58000.

Керівник зазначеної юридичної особи - ОСОБА_3.

Види діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Алеанда»: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; торгівля іншими автотранспортними засобами; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва; вантажним автомобільний транспорт; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

26 листопада 2014 року між ТОВ «Алеанда» (Продавець) та французькою фірмою «SARL PROV-IMPORT» (Покупець) укладено контракт №26/11-14.

Згідно умов контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року Продавець продає, а Покупець купує харчове ядро горіха грецького (всі маркування зазначаються в інвойсах) на умовах даного контракту.

Пунктами 2.1 та 2.2 цього контракту визначено, що Продавець продає, а Покупець купує Товар, кількість якого зазначаються в інвойсі, оформленому на кожну партію товару.

Товар поставляється тільки якісним та повинен відповідати всі вимогам і стандартам якості, обумовленими даним контрактом і відповідати звичайним вимогам, які пред'являються до даного товару, а також бути придатними до використання по призначенню товару.

Згідно пунктів 3.1 та 3.4 контракту Продавець продає товар у відповідності вимогам DAP Марсель Франція у відповідності з міжнародними правилами «Інкотермс-2010».

У випадку якщо при поставці, товар виявиться пошкодженим або виявиться кількісна недопоставка, Покупець зобов'язаний повідомити про це Продавця письмово на протязі 10 (десяти) днів з дати поставки, а в протилежному випадку Продавець не несе відповідальності перед Покупцем за такі збитки, понесені ним.

Пунктом 4 контракту передбачено, зокрема, що сума контракту становить 200000,00 євро (Двісті тисяч).

Ціна на товар визначається в євро і вказується в інвойсі на кожну партію товару.

На виконання умов зазначеного контракту ТОВ «Алеанда» експортувало на адресу французької фірми згідно митних декларацій ядра грецького горіха на загальну суму 147587,98 евро або 4159002,98 грн, а саме:

- митна декларація №18348 від 11 грудня 2014 року на суму 42679,98 евро або 826018,64 грн;

- митна декларація №2476 від 26 лютого 2015 року на суму 104908,00 евро або 3332984,34 грн.

Відповідно до інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року сума, яка підлягає сплаті за поставлений товар складає 104908,00 євро.

05 березня 2015 року у зв'язку з повідомленням французькою фірмою «SARL PROV-IMPORT» про те, що поставлений товар не відповідає вимогам і стандартам якості, які передбачені умовами контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року, ТОВ «Алеанда» направила на адресу контрагента кредит-ноту, якою надала знижку на поставлений товар на суму 6531 євро.

Валютна виручка за експортований товар поступила на валютний рахунок ТОВ «Алеанда», відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», на загальну суму 147587,98 евро.

Листом від 03 червня 2015 року №Г-31.0.0.0/1-3631 ПАТ КБ «Приват Банк» повідомив Державну податкову інспекцію у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області про виявлені факти порушень валютного законодавства, які мали місце з 01 травня 2015 року по 31 травня 2015 року відносно ТОВ «Алеанда».

Листом від 23 липня 2015 року ТОВ «Алеанда» просило Державну податкову інспекцію у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області провести перевірку з питань дотримання валютного законодавства по контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року.

На підставі наказу Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 29 липня 2015 року №219, направлень на перевірку від 30 липня 2015 року №000406 та №000410 посадовими особами контролюючого органу проведено позапланову документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Алеанда» з питань дотримання вимог валютного законодавства, при виконанні експортного контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року, укладеного з французькою фірмою «SARL PROV-IMPORT», за період з 26 листопада 2014 року по 29 липня 2015 року.

За результатами проведеної перевірки Державною податковою інспекцією у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області складено Акт перевірки від 12 серпня 2015 року №593/24-12-22-04/38701862.

В указаному Акті міститься висновок про встановлення порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та постанови Правління Національного банку України №270 від 12 травня 2014 року «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за №496/25273, постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року №734 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України» та постанови Правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» в результаті чого:

- встановлено несвоєчасне поступлення валютної виручки в загальній сумі 6531,00 євро або 159482,45 грн по експортному контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року, укладеного з французькою фірмою «SARL PROV-IMPORT».

Позивач, не погоджуючись з указаним висновком контролюючого органу, звернувся до Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області із запереченнями на Акт перевірки від 12 серпня 2015 року №593/24-12-22-04/38701862, на що суб'єкт владних повноважень надав відповідь за №6438/10/24-12-22-04, в якій фактично підтвердив правомірність зробленого за результатом проведеної перевірки висновку.

На підставі Акта перевірки від 12 серпня 2015 року №593/24-12-22-04/38701862 Державною податковою інспекцією у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «У» № від 26 серпня 2015 року, згідно якого ТОВ «Алеанда» нарахована пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД в сумі 9852,57 грн.

Вважаючи, що зазначене податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню, ТОВ «Аленда» звернулось до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з обставин справи, в ході проведеної контролюючим органом перевірки позивача встановлено порушенням останнім вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», постанови Правління Національного банку України №270 від 12 травня 2014 року «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року №734 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України» та постанови Правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» та встановлено несвоєчасне поступлення валютної виручки в загальній сумі 6531,00 євро або 159482,45 грн по експортному контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року, укладеного з французькою фірмою «SARL PROV-IMPORT».

Порядок розрахунків в іноземній валюті при здійсненні експортно-імпортних операцій та відповідальність за недотримання строків визначено Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно частини четвертої статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до указаних вище постанов Правління Національного банку України розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Судом встановлено, що на виконання умов контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року, укладеного між позивачем та французькою фірмою, на поставку харчового ядра горіха грецького, згідно митної декларації №2476 від 26 лютого 2015 року та інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року позивачем було постановлено товар на суму 104908,00 евро.

Враховуючи наведені вище норми, строк надходження валютної виручки за вказаною митною декларацією настав 27 травня 2015 року, що не заперечувалось і позивачем.

В ході проведеної відповідачем перевірки встановлено та підтверджується матеріалами справи, що контрагентом позивача оплата товару на суму 104908,00 евро проводилась частинами.

Так, валютна виручка надійшла: 19 березня 2015 року - 28377,00 євро, 24 березня 2015 року - 40000,00 євро, 15 квітня 2015 року - 20000,00 євро, 14 травня 2015 року - 10000,00 евро, 18 червня 2015 року - 6531,00 евро. Усього - 104908,00 евро.

Таким чином, оскільки виручка в розмірі 6531,00 евро, яка фактично є частиною суми 104908,00 евро за митною декларацією №2476 від 26 лютого 2015 року та згідно інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року, надійшла позивачу лише 18 червня 2015 року, то суд погоджується з висновком контролюючого органу про порушення строку розрахунків за операціями з експорту товарів (несвоєчасне надходження валютної виручки) та про наявність підстав для стягнення з позивача пені за період з 28 травня 2015 року по 18 червня 2015 року відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Крім цього, підтвердженням вказаного порушення є повідомлення ПАТ КБ «Приват Банк» листом від 03 червня 2015 року №Г-31.0.0.0/1-3631, в якому знаходиться на контролі виконання експортного договору №26/11-14 від 26 листопада 2014 року у відповідності до вимог Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України №136 від 24 березня 1999 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 року за №338/3631.

Згідно підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність у відповідача підстав для прийняття за результатом проведеної у позивача перевірки та встановленого порушення податкового повідомлення-рішення щодо сплати пені. При цьому суд погоджується і з розміром визначеної в такому рішенні пені, розрахованої відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». До того ж, позивач фактично не заперечував проти суми грошового зобов'язання, визначеної відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Отже, при прийнятті податкового повідомлення-рішення форми «У» № від 26 серпня 2015 року суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду даної справи відповідач - суб'єкт владних повноважень довів правомірність оскаржуваного позивачем рішення.

Щодо доводів позивача, то в обґрунтування позовних вимог ТОВ «Алеанда» вказує про недопущення встановленого відповідачем порушення, оскільки сплачений контрагентом 18 червня 2015 року платіж у розмірі 6531,00 євро не є сплатою за експортований товар за митною декларацією №2476 від 26 лютого 2015 року та інвойсом №1 від 20 лютого 2015 року на загальну суму 104908,00 евро, а є авансом в рахунок майбутніх поставок товару згідно укладеного контракту та здійснене контрагентом на прохання ТОВ «Алеанда» лише з метою запобігання нарахуванню можливої пені.

При цьому позивач посилається на те, що після отримання товару покупцем виявлено його невідповідність вимогам і стандартам якості, внаслідок чого 05 березня 2015 року було повідомлено французьку фірму «SARL PROV-IMPORT» про зниження ціни на поставлений товар відповідно до інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року на суму 6531 євро шляхом направлення кредит-ноти.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» постановою правління Національного банку України №136 від 24 березня 1999 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 року за №338/3631, затверджено Інструкцію про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями.

Товар - будь-яка продукція, послуги, роботи, права інтелектуальної власності та інші немайнові права, призначені для продажу (оплатної передачі). Експорт - продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів (пункт 1.1. вказаної Інструкції).

Згідно пункту 1.8. Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями сума валютної виручки або вартість товарів може бути зменшена, якщо протягом виконання зобов'язань за договором:

а) відбувається перегляд ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору - на суму недопоставлених та/або неякісних товарів.

Рішення про таку невідповідність приймає Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті або інший орган (експертна організація тощо), уповноважений розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору.

Однак на підтвердження правомірності надання, як зазначає позивач, ним знижки на поставлений товар відповідно до інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року у зв'язку з виявленою контрагентом невідповідністю товару вимогам і стандартам якості та за відсутності спору між сторонами договору, ТОВ «Алеанда» не було надано ні відповідачу в ході проведення перевірки, ні суду в ході розгляду справи рішення органу, уповноваженого засвідчувати невідповідність кількісних та/або якісних характеристик поставленого товару умовам договору.

Також слід зазначити, що чинним законодавством України не визначено таке поняття як «кредит-нота» й не надано право продавцю-резиденту надавати покупцю-нерезиденту знижку на товар саме шляхом оформлення «кредит-ноти».

Не передбачено надання знижки на товар шляхом оформлення «кредит-ноти» і умовами зовнішньоекономічного експортного контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року.

Як зазначив представник позивача, додаткова угода до вказаного контракту з приводу надання знижок, в тому числі, на партію товару згідно інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року сторонами не укладалась.

Водночас відповідно до контракту №26/11-14 від 26 листопада 2014 року Продавець продає, а Покупець купує Товар, кількість якого зазначаються в інвойсі, оформленому на кожну партію товару; ціна на товар визначається в євро і вказується в інвойсі на кожну партію товару (пункти 2.1, 4.2).

З матеріалів справи слідує, що згідно митної декларації №2476 від 26 лютого 2015 року та інвойсу №1 від 20 лютого 2015 року позивачем було постановлено партію товару на суму 104908,00 евро. Валютна виручка на указану партію товару в повному обсязі, тобто на суму 104908,00 евро, надійшла позивачу лише 18 червня 2015 року.

Таким чином, наведені вище доводи позивача є безпідставними, не ґрунтуються на законі та умовах контракту й не свідчать про протиправність зазначеного в Акті перевірки від 12 серпня 2015 року №593/24-12-22-04/38701862 висновку контролюючого органу щодо несвоєчасності поступлення валютної виручки на суму 6531,00 євро та, відповідно, не спростовують правомірність прийнятого за результатом такої перевірки податкового повідомлення-рішення форми «У» № від 26 серпня 2015 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого ТОВ «Алеанда» позову.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 19 листопада 2015 року.