Справа № 522/23673/14а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/23673/14а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р. Д.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Кравця О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання провести перерахунок пенсійних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнення від 29.12.2014 р. позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправною діяльність відповідача щодо невидачі повної та обґрунтованої по суті звернення відповіді на звернення ОСОБА_1 про здійснення перерахунку основної та додаткової пенсії та виплату різниці виходячи з розміру основної пенсії за період починаючи включно з 01 червня 2010 року, та щодо подальшої виплати доплат до пенсії з моменту звернення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01 червня 2010 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок основної та додаткової пенсії, призначеної 21.06.2005р. позивачу, як інваліду ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни;

- зобов'язати відповідача виплатити ОСОБА_1 різницю, виходячи з розміру основної та додаткової пенсії за період починаючи включно з 01 січня 2007 року;

- зобов'язати відповідача привести пенсію позивача до вимог Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- зобов'язати відповідача забезпечити виплату пенсії згідно Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» - з 01 січня 2007 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати постійну доплату до основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанови КМУ №355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Постановою від 02 лютого 2015 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Приморський районний суд м. Одеси частково задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1:

- залишив без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог за період з 01.01.2007р. по 07.06.2014р.;

- зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок основної та додаткової пенсії, призначеної 21.06.2005р. ОСОБА_2, як інваліду ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни з 08.06.2014р.;

- зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити позивачу різницю, виходячи з розміру основної та додаткової пенсії за період, починаючи з 08 червня 2014 року. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з постановою суду Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального права та ухвалення неправильного судового рішення.

Зокрема, апелянт зазначає, що відповідь на звернення ОСОБА_2 щодо проведення перерахунку пенсії надана у відповідності до вимог чинного законодавства, а підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні, так як позивач не надав необхідних документів, а саме: довідки про інвалідність та посвідчення інваліда війни 2 групи. Вилучення та видача посвідчень ветеранів війни не відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, питання щодо видачі позивачу відповідного посвідчення відноситься до повноважень Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову в частині, якою залишені без розгляду позовні вимоги за період з 01 січня 2007 року по 07 червня 2014 року, та ухвалити в цій частині нове судове рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити ці позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм права, посилаючись на доводи, які викладені в адміністративному позові.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 01.09.1992р. УМВС України в Одеській області, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, про що видано посвідчення НОМЕР_3 від 26.08.1999р.

06.05.2000р. Управлінням внутрішніх справ в Одеській області позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_1 - учасник бойових дій.

На виконання положень Закону України «Про внесення змін до ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в обмін на посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.05.2000р., Управлінням внутрішніх справ в Одеській області позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_2 від 21.06.2005р., у якому зазначено, що пред'явник цього посвідчення є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до Витягу із протоколу Комісії ГУ МВС України в Одеській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу ветеранів війни та визначенням осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №1 від 01.06.2010р., у 2007 році начальником відділу забезпечення соціальних виплат УФЗБО ГУМВС України в Одеській області, посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_2 від 21.06.2005р. у ОСОБА_1 було вилучено.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до ГУ МВС України в Одеській області із заявою щодо встановлення йому статусу ветерана війни, за результатами розгляду 01.06.2010р. якої Комісія ГУ МВС України в Одеській області по розгляду питань пов'язаних із встановленням статусу ветеранів війни дійшла висновку про відсутність підстав для встановлення статусу інваліда війни або учасника бойових дій, та на адресу заявника надіслала Витяг з протоколу №1 засідання Комісії від 01.06.2010р.

Суд першої інстанції, також, встановив, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р. по справі № 815/634/14 визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо вилучення у ОСОБА_1 посвідчення інваліда 2 групи Великої Вітчизняної Війни серії НОМЕР_2; визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 01.06.2010р. про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій (інваліда Великої Вітчизняної Війни) та зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області видати ОСОБА_1 посвідчення інваліда 2 групи Великої Вітчизняної Війни. зазначена постанова суду набрала законної сили 02.06.2014р.

30.10.2014р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку основної та додаткової пенсії та виплати різниці виходячи з розміру основної пенсії за період починаючи включно з 01.06.2010р., а також здійснення постійної доплати до основної та додаткової пенсії.

13.11.2014р. листом № 1432/Б-11 позивачу повідомлено, що відповідно до п.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1, для встановлення до пенсій підвищень згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», подаються документи про визнання заявника ветераном війни, а оскільки ОСОБА_1 такого документа не надав, підстав для підвищення пенсії позивача немає.

При цьому суд першої інстанції визнав необґрунтованими доводи позивача щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині надання неповної та необґрунтованої відповіді на його звернення, зазначивши, що по суті питання, поставленого ОСОБА_1 у заяві від 30.10.2014р., Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надано повну відповідь листом № 1432/Б-11 від 13.11.2014р.

Погодився суд першої інстанції і з доводами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно того, що відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994р. №302, видача та вилучення посвідчень ветеранів війни до компетенції органів Пенсійного фонду України не відноситься, однак зазначив, що оскільки постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р. по справі № 815/634/14, яка набрала законної сили, поновлено статус позивача як інваліда 2 групи Великої Вітчизняної Війни, тому право позивача на поновлення йому пенсії підлягає судовому захисту.

Поряд з цим, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов'язання привести пенсію позивача до вимог Постанови КМУ №355 від 23.04.2012р. «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та забезпечити її виплату у відповідності до вказаної Постанови, зазначивши, що на підставі відповідної довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2012р. ОСОБА_1 нараховане підвищення до пенсії на підставі Постанови КМУ №355, яке станом на 24.12.2014р. становить 477 грн.

Позовні вимоги за період з 01 січня 2007 року по 07 червня 2014 року суд першої інстанції залишив без розгляду, у зв'язку з пропуском ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.99 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянтів, розглянувши та обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р. по справі № 815/634/14, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо вилучення у ОСОБА_1 посвідчення інваліда 2 групи Великої Вітчизняної Війни серії НОМЕР_2; визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 01.06.2010р. про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій (інваліда Великої Вітчизняної Війни) та зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області видати ОСОБА_1 посвідчення інваліда ІІ групи Великої Вітчизняної Війни.

30 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій, з посиланням на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р. по справі № 815/634/14, просив здійснити перерахунок його основної та додаткової пенсії та вплати різницю виходячи з розміру основної пенсії за період з 01.06.2010р., а також здійснювати постійну доплату до основної та додаткової пенсії.

В своїй заяві ОСОБА_1 посилався на те, що в силу вимог абз.2 п.7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994р. №302, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області не може виконати постанову суду в частині видачі ОСОБА_1 посвідчення інваліда 2 групи.

Підставою для звернення до відповідача з такою заявою позивач зазначив, що всі пенсійні справи Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області передало на зберігання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області.

Листом від 13.11.2014р. №1432/Б-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача про відсутність підстав для підвищення його пенсії у зв'язку з ненаданням ним документів про визнання заявника ветераном війни. Позивачу роз'яснено, що після надання ним посвідчення інваліда 2 групи Великої Вітчизняної Війни, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області буде здійснено відповідну доплату до пенсії.

Апеляційний суд вважає обґрунтованою таку відмову відповідача та не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 на підставі його заяви від 30.10.2014р. з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. № 3-1, для встановлення до пенсій надбавок, підвищень, додаткових пенсій згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», подаються документи про визнання заявника ветераном війни, особою, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», або особою, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною (для підвищення пенсій згідно із ст.ст. 12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами по справі, при зверненні з відповідною заявою ОСОБА_1 не надав посвідчення інваліда 2 групи Великої Вітчизняної Війни, обґрунтовуючи його не надання тим, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області не може виконати постанову суду в частині видачі ОСОБА_1 відповідного посвідчення.

Суд першої інстанції погодився з такими доводами ОСОБА_1 та визнав достатньою підставою для нарахування та виплати підвищення до пенсії постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р. по справі № 815/634/14.

Апеляційний суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не було стороною у справі № 815/634/14 і вказаним судовим рішенням його не зобов'язано до вчинення будь-яких дій.

Також апеляційний суд встановив, що при зверненні до ОСОБА_1 до відповідача, ОСОБА_1 був обізнаний щодо змісту абз.2 п.7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1994р. №302, яким встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки видаються органами праці та соціального захисту населення на місцем реєстрації громадянина.

Таким чином, компетентним органом на видачу ОСОБА_1 відповідного посвідчення є управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області. В матеріалах справи відсутні відомості про звернення ОСОБА_3 до органів праці та соціального захисту населення на місцем реєстрації щодо видачі посвідчення інваліда 2 групи Великої Вітчизняної Війни на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р. по справі № 815/634/14 та абз.2 п.7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1994р. №302, чи звернення до органу, в якому знаходиться вилучене у нього посвідчення серії НОМЕР_2, щодо його повернення. Також суд першої інстанції не обґрунтовано залишив поза увагою те, що відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994р. №302, видача та вилучення посвідчень ветеранів війни до компетенції органів Пенсійного фонду України не відноситься.

На підставі встановлених апеляційним судом обставин, враховуючи те, що при зверненні до відповідача позивач не надав копію посвідчення інваліда війни 2-ї групи, апеляційний суд дійшов висновку про правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у задоволенні поданої позивачем 30.10.2014р. заяви з підстав саме ненадання заявником документів про визнання його ветераном війни.

При цьому апеляційний суд зазначає, що посвідчення інваліда війни 2-ї групи позивач отримав 04 серпня 2015 року, яке видано саме управлінням соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області (а.с. 110).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Щодо вимог ОСОБА_1, викладених в апеляційній скарзі, щодо виплати пенсії згідно Постанови КМУ від 23.04.2012р. №355, то апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для їх задоволення.

Постановою Кабінету Міністрів України 23.04.2012р. №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», установлено з 01.07.2012р. підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 01.09.2012р. до 23 відсотків та з 01.01.2013р. до 35 відсотків. При цьому, передбачено, що розміри пенсій не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01.04.2012р.

Відповідно до частини другої Постанови №355 Міністерство оборони, Міністерство внутрішніх справ, Міністерство інфраструктури, Міністерство надзвичайних ситуацій, Служба безпеки, Служба зовнішньої розвідки, Адміністрація Державної прикордонної служби, Адміністрація Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державна пенітенціарна служба, Державній податкова служба, Управління державної охорони (далі відомства) після набрання чинності постанови №355 зобов'язані забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до Постанови №1294, станом на 01.04.2012р. у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393.

Як правильно встановив суд першої інстанції та не спростовано апелянтом ОСОБА_1, саме в такому порядку та на підставі відповідної довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2012р., позивачу нараховане підвищення до пенсії.

Крім того ОСОБА_1 просить зробити перерахунок пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 починаючи з 01.01.2007р., в той час як дану постанову прийнято тільки в квітні 2012 року.

Незаконність висновку суду першої інстанції в частині залишення вимог позивача за період з 01 січня 2007 року по 07 червня 2014 року без розгляду, ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відлік шестимісячного строку звернення з позовом до суду має відраховуватися з моменту встановлення незаконності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області, тобто з 02.06.2014р. - дати набрання чинності постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р. у справі №815/634/14.

Апеляційний суд відхиляє ці доводи апелянта, оскільки, як зазначено вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області не є стороною у справі №815/634/14 і постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р. його дії незаконними не визнавалися.

На підставі всіх викладених вище обставин апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладений обов'язок доказування в адміністративному суді, довів безпідставність вимог позивача про порушення його прав та помилковість висновку суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1

Оскільки під час розгляду справи суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, які мають значення для справи, що призвело до порушень норм матеріального права, та неправильного вирішення справи, апеляційний суд, відповідно до п.1 та п.4 ч.1 ст.202 КАС України, дійшов висновку, що апеляційні скарги мають бути задоволені частково, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-72, 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч.5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання провести перерахунок пенсійних виплат - відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 11 листопада 2015 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя Н.В.Вербицька

суддя О.О.Кравець