Справа № 2-а-6589/09/1570
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-6589/09/1570

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Яковлева Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Худик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Морський торгівельний порт "Южний" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року по справі за державного підприємства "Морський торгівельний порт "Южний" до Державної інспекції України з контролю за цінами про визнання протиправним та скасування припису та рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

17.03.2009р. державне підприємство "Морський торгівельний порт "Южний" звернулось з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області, яка в подальшому в зв'язку із ліквідацією замінена судом першої інстанції на правонаступника Державну інспекцію України з контролю за цінами (далі - Інспекція), про визнання протиправним та скасування припису від 05.02.2009р. № 26 про приведення тарифів у відповідність до вимог нормативних актів та рішення від 11.02.2009р. № 53 про вилучення в дохід державного бюджету незаконно отриманої виручки 94 711,84 грн. та стягнення штрафу в розмірі 189 423,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що доводи Інспекції про порушення позивачем п.2.2 Положення про Інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 18.10.2000 р. № 574, а також постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 959 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 р. № 955 «Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», а також постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2007 р. № 297 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» не ґрунтуються на обставинах справи. Посилаючись на те, що тарифи оплати послуг за оформлення приходу та відходу суден в інспекції державного портового нагляду не визначені ані постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 року №1544 «Про портові збори» (далі - Положення про портові збори), ані наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 року №214 «Про затвердження Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України» (далі - Збори і плати за послуги), позивач вважає, що відповідно до п. 62 Зборів і плат за послуги, при наданні судновласникам інших послуг, не передбачених цими Зборами і платою, застосовуються вільні ціни відповідно до законодавства. Позивач також зауважив, що корабельний, канальний, якірний та причальний збори є цільовими портовими зборами відповідно до ч.1 ст.84 Кодексу торговельного мореплавства України, тому використання портом коштів від цих зборів для покриття вартості послуг ІДПН з оформлення приходу/відходу суден та утримання ІДПН не можливе.

Позивач також звернув увагу суду, на те, що обґрунтування висновку відповідача про порушення позивачем встановлених тарифів на послуги з водопостачання, водовідведення та теплопостачання взагалі відсутнє в акті перевірки від 30.01.2009 року №000081. При цьому позивач також зазначив, що порт не є монополістом на ринку постачання теплової енергії у порядку, передбаченому законодавством, не відноситься до підприємств сфери теплопостачання, а також не є суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг. Отже, на думку позивача, формування тарифів на послуги водопостачання, водовідведення та електропостачання можливо здійснювати виходячи з їх економічної доцільності для власних виробничих потреб.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Відповідача зазначав, що згідно п.2.2 Положення про Інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України, затвердженого наказом Мінтрансу України від 18.10.2000 року №574 (далі - Положення № 574), відповідно до якого оформлення прибуття суден в порт і виходу з порту є обов'язком інспекції державного портового нагляду, на яку покладені функції державного нагляду за безпекою судноплавства в порту. При цьому відповідач також зазначив, що портові збори являють собою плату за послуги, які надаються портами судновласникам щодо безпечного входу суден в порт, стоянки в порту та виходу з порту. Стосовно винесеного припису відповідач пояснив, що відповідно до постанови Кабміну України від 27.02.2007 року №297 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ» порт повинен надати розрахунки планових витрат на послуги з тепло-, водопостачання та водовідведення для встановлення економічної обґрунтованості тарифів до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області. Як стверджує відповідач, порушення позивачем державної дисципліни цін полягає у розрахуванні діючих тарифів з тепло-, водопостачання та водовідведення без урахування вимог постанов Кабміну України №955, №959 та без погодження розрахунків планових витрат з Інспекцією.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015р. скасовані постанова Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2009р. та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2011р., якими позов ДП "МТП "Южний" задоволено. Справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що судами попередніх інстанцій не надана належна оцінка Положенню про портові збори та Зборам і платам за послуги, відповідно до яких оформлення приходу суден у порт та виходу з нього не є послугою, при наданні якої застосовуються вільні ціни, за кожен вхід суден у порт та вихід з порту нараховується корабельний збір.

При новому розгляді справи постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив зазначену постанову скасувати та прийняту нову про задоволення позову в повному обсязі. При цьому апелянт зазначав, що судом не враховано, що корабельний, канальний, якірний та причальні збори являють собою платою за послуги, що надаються портами судновласниками щодо безпечного входу суден в порт, стоянки в порту та виходу з нього, тому не мають своїм цільовим призначенням покриття вартості послуг ІДПН (інспекції державного портового нагляду). Оскільки державою ціни на послуги щодо входу суден в порт та їх виходу не встановлювались, відповідно до п.62 Зборів і плати за послуги портом правомірно застосовані вільні ціни.

Заслухавши доповідача, пояснення представників позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи наступне.

Перевіркою Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області щодо дотримання ДП "Морський торгівельний порт "Южний" у період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року порядку застосування тарифів за послуги у морських портах, за результатами якої 30.01.2009р. складено акт №000081, встановлено, що в порушення п.2.2 Положення №574 за оформлення приходу та відходу суден в інспекцією портового нагляду (ІДПН) стягується плата згідно місцевих тарифів, затверджених начальником порту. Необґрунтовано отримана портом додаткова виручка за перевіряємий період складає 94 711,84 грн., яка відповідно до ст.14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" підлягає вилученню до бюджету (т.1 а.с.13-15).

В результаті виявлених порушень Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області 05.02.2009р. складений припис №26, яким від ДП "МТП "Южний" вимагається в місячний термін усунути порушення щодо неправомірного стягнення плати за оформлення приходу та виходу суден в інспекції портового нагляду, а також переглянути тарифи на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення та привести їх у відповідність з діючими Порядками формування тарифів, затвердженими постановами Кабміну України від 10.07.2006р. №955, та від 12.07.2006р. № 959, погодивши розрахунки планових витрат з Держінспекцією цін (т.1 а.с.22).

Також на підставі акту перевірки 11.02.2009р. відповідачем прийнято рішення №53 про вилучення у ДП "МТП "Южний" в дохід бюджету 94 711,84 грн. та стягнення штрафу в розмірі 189 423,68 грн.(т.1 а.с.23).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оформлення приходу суден у порт та виходу з нього не є послугою, при наданні якої застосовуються вільні ціни, як це передбачено ст.62 Зборів і плати. Тому у ІДПН відсутні повноваження встановлювати або справляти додаткові збори, не передбачені законодавством.

Відмовляючи у позові в частині скасування припису щодо обов'язку порту переглянути тарифи на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, суд першої інстанції вважав, що припис носить загальний характер та не впливає на права чи обов'язки позивача.

Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовий статус позивача, як морського порту, визначено ст.73 КТМ України, як державного транспортного підприємства, призначеного для обслуговування суден, пасажирів і вантажів на відведених порту території і акваторії, а також перевезення вантажів і пасажирів на суднах, що належать порту.

З урахуванням аналізу ст.ст.86,88 КТМ України, п.1.2, п.2.2 Положення № 574 про ІДПН, п.62 Зборів і плати при наданні судновласниками інших, ніж зазначені, послуг, судом першої інстанції вірно зроблений висновок, що оформлення приходу суден у порт та виходу з нього є законодавчо визначеною функцією капітана морського порту, який є посадовою особою, уповноваженою на здійснення державного нагляду за мореплавством у морському торгівельному порту, та не є послугою, при наданні якої застосовуються вільні ціни.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 04.11.2014р. при розгляду справи № 21-374а14, яка відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування в судовій практиці.

Відповідно до п.12 Положення про портові збори, затвердженого постановою Кабміну України "Про портові збори" від 12.10.2000р. № 1544, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, корабельний збір нараховується за кожний вхід у порт та вихід з нього, виходячи з об'єму судна.

Встановлення портом будь-якої іншої плати за оформлення прибуття суден у порт та вихід з нього є фактичним дублюванням вже фактично отриманого цільового збору, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянта про те, що державою не регулюються ціни на оформлення прибуття суден у порт та вихід з нього тому капітаном порту правомірно встановлені вільні ціни на таки послуги, судова колегія вважає неспроможними.

Також не спростовують висновків суду доводи апелянта, що відповідачем у рішенні про застосування економічних санкцій від 11.02.2009р. № 53 безпідставно вилучений одержаний прибуток в розмірі 94 711,84 грн. та застосовані штрафні санкції у двократному розмірі незаконно одержаної виручки - 189 423,68 грн.

Судова колегія зазначає, що відповідач при прийнятті рішення № 53 від 11.02.2009р. діяв відповідно до ст.14 Закону України "Про ціни і ціноутворення", яка передбачає одночасне вилучення в дохід відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації всієї суми виручки, яка незаконно отримана підприємством, та стягнення штрафу у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Відтак, відсутні підстави для задоволення позову в частині скасування припису щодо приведення цін і тарифів за оформлення приходу та виходу суден в ІДПН у відповідність до вимог законодавства та рішення про застосування економічних санкцій, та судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в їх задоволенні.

Разом з тим, судова колегія вважає, що позов в частині скасування припису щодо перегляду тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення підлягає задоволенню.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію по контролю за цінами, затвердженого постановою Кабміну України від 13.12.2000р. № 1819, відповідач є територіальним органом державної установи, що здійснює систематичних контроль та нагляд за дотриманням центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, суб'єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування цін (тарифів).

Згідно ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007р. № 877-V на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) у разі необхідності вжиття заходів реагування протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Аналізуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що припис може бути складений органом державного контролю лише про усунення порушень, які встановлені (виявлені) в ході перевірки.

З акту перевірки вбачається, що в ході її проведення встановлені лише порушення порядку формування та застосування тарифів на послуги, які надаються судно- та вантажовласникам. Жодним чином в акті перевірки від 30.01.2009р. не зазначено про порушення ДП "МТП "Южний" діючих тарифів на послуги з водопостачання, водовідведення та теплопостачання.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що вимоги припису № 26 від 05.02.2009р. щодо перегляду тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення та приведення їх у відповідність з Порядками формування тарифів, затверджених постановами Кабміну України від 10.07.2006р. № 955, та від 12.07.2006р. № 959, погодивши розрахунки планових витрат з Держінспекцією цін в порядку, передбаченому наказом Мінекономіки України від 07.03.2007р. № 67, зроблені відповідачем в порушення закону, в зв'язку з чим припис в цій частині підлягає скасуванню.

Висновок суду першої інстанції, що припис Інспекції не впливає на права та обов'язки позивача, судова колегія вважає необґрунтованим, який спростовується положеннями ч.8 ст.7 Закону № 877, відповідно до якої припис це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, не врахував наведені норми права, що призвело до ухвалення невірного судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України, судова колегія скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державного підприємства "Морський торгівельний порт "Южний" задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову про часткове задоволення позову державного підприємства "Морський торгівельний порт "Южний" до Державної інспекції України з контролю за цінами про визнання протиправним та скасування припису та рішення.

Визнати протиправним та скасувати припис від 05.02.2009р. № 26 в частині зобов'язання переглянути тарифи на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення та приведення їх у відповідність з Порядками формування тарифів, затверджених постановами Кабміну України від 10.07.2006р. № 955, та від 12.07.2006р. № 959, погодивши розрахунки планових витрат з Держінспекцією цін в порядку, передбаченому наказом Мінекономіки України від 07.03.2007р. № 67.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: Ю.В. Яковлев