Справа № 810/4783/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року 810/4783/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г.

при секретарі: Васковець М.С., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 25 березня 2015 року №, № , Рішення про застосування штрафних санкцій від 25 березня 2015 року №10 та Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2015 року №Ф-603 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працівниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при обчисленні, повноти і своєчасності сплати податку на доходи з фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014р..

За результатами перевірки було складено Акт від 06.03.2015 р. №64/17- 01/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки СГД-ФО ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при обчисленні, повноти і своєчасності сплати податку на доходи з фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014р.»

На підставі Акту перевірки відповідачем було прийнято: податкові повідомлення-рішення від 25 березня 2015 року № на загальну суму 66 949,00 грн. та № на загальну суму 50 800,00 грн., рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 25 березня 2015 року №10 на загальну суму 3 154,7 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2015 року №Ф-603 на загальну суму 31 547,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства і на підставі належним чином оформлених первинно-бухгалтерських документів було задекларовано дохід за 2013 рік та за 2014 рік, про те, як стверджує позивач, податковий орган дійшов помилкового висновку про безпідставне визначення позивачем доходу і неправомірно нарахував грошове зобов'язання по єдиному податку, по податку на доходи фізичних осіб та єдиному внеску. Тому, на думку позивача, рішення податкового органу є незаконними, оскільки при їх прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях до позову.

Відповідачем позов не визнано, заперечення надано суду 03.11.2015 року в письмовій формі, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову, з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов. В обґрунтування доводів заперечень на позов представник відповідача зазначив, що в ході проведення перевірки позивача податковим органом було виявлено ряд порушень податкового законодавства, що відображено в Акті перевірки, у зв'язку з чим відповідачем обґрунтовано прийнято оскаржувані рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 23.02.2015 року по 27.02.2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при обчисленні, повноти і своєчасності сплати податку на доходи з фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014р., за результатами якої складено Акт від 06.03.2015 року № 64/17-01/НОМЕР_1 (Далі - Акт перевірки) .

У ході перевірки встановлено наступні порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: - абз. 1 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено єдиного податку за 2013 на суму 40 640 грн.; п.177.2 ст. 177 розділу IV Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2014 рік на 53559грн. ; -ч. 1 п. 1 ст. 7, п.1, п. 2. П. 5 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено єдиного соціального внеску за 2014 рік на суму 31547 грн.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято наступні рішення, а саме:

- податкове повідомлення - рішення від 25 березня 2015 року №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб" у розмірі 53559 грн., - за основним платежем; 13390грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення - рішення від 25 березня 2015 року , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "єдиний податок з фізичних сіб " у розмірі 40640 грн. - за основним платежем; 10160 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- рішення від 25 березня 2015 року №10 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з єдиного внеску 3155грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2015 року №Ф-603, якою позивача зобов'язано сплатити 31547 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування .

У той же час, позивач вважає вказані рішення такими, що суперечать вимогам чинного податкового законодавства, а тому оскаржив їх, звернувшись із позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснював діяльність з 01.01.2013 р. по 01.04.2015 року на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (2 група).

Відповідно до п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 гривень.

Так, за 2013 рік позивачем було задекларовано дохід в розмірі 999 480,82 грн., що не перевищує встановлений законодавством ліміт.

Однак, відповідачем було зроблено висновок про перевищення гранично допустимого обсягу виручки на підставі оцінки господарських відносин позивача з ПП «Гідросоюз» та ФОП ОСОБА_4

Так, судом встановлено, що між Позивачем (далі - Підрядник) та Фізичною особою ОСОБА_4 (далі - Замовник) було укладено Договір підряду від 27.02.2013 р. №27/02/ВТВ (далі - Договір), згідно із п.1.1 якого Підрядник зобов'язується за замовленням Замовника виконати, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи з прочищення госп.-побутових каналізаційних мереж діаметром 60 мм у кількості 60 м на території Торговельного павільйону «Хонда» ФОП ОСОБА_4 за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 16 г.

На виконання умов вказаного Договору були виконані роботи відповідно вказаних документів: Рахунок-фактура від 27.02.2013 р. №СФ-27/ВТВ на загальну суму 2400 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-2702ВТВ на суму 2400 грн.

Вказані послуги були оплачені в повному обсязі, що підтверджується відповідною банківською випискою та належним чином були відображені в Книзі обліку доходів.

Також, судом встановлено, що між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Позичальник) з однієї сторони та ПП «Гідросоюз» (далі - Позикодавець) було укладено Договір позики (безпроцентної) від 18.09.2013 р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1 Договору з метою фінансової стабілізації Позичальника Позикодавець надає Позичальникові безпроцентну позику на суму 1000000,00 гривень (один мільйон гривень), а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві зазначену суму позики в обумовлений строк.

Надавана Позикодавцем позика є безпроцентною, тобто за користування нею відсотки (плата) не стягуються (п.2.2 Договору).

Згідно із п.3.2 Договору повернення позики Позичальнику можливе тільки в національній валюті України та проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позикодавця, або внесенням в касу Позикодавця.

Так, судом встановлено, що поворотна фінансова допомога надавалася частинами відповідно до п.2.3. Договору в такій послідовності: 19.09.2013 р. - у сумі 8000,0 грн.; 24.09.2013 року - у сумі 8500,0 грн.; 26.09.2013 року - у сумі 29700,0 грн.;01.10.2013 року - у сумі 32000,0 грн.;03.10.2013 р. -у сумі 2000,0 грн.; 10.10.2013 р. - у сумі 10000,0 грн.; 14.10.2013р. - у сумі 7000,0 грн.;16.10.2013р. - у сумі 19000,0 грн.;18.10.2013р. - у сумі 750,0 грн.; 24.10.2013 р. - у сумі 13000,0 грн.; 31.101.2013р. - у сумі 5000,0 грн.;01.11.2013 р. - у сумі 15500,0 грн.;06.11.2013р. - у сумі 9500,0 грн.;07.11.2013р. - у сумі 9000,0 грн.;12.11.2013р. - у сумі 6000,0 грн.; 14.11.2013р. - у сумі 20000,0 грн.; 28.11.2013р. - у сумі 25000,0 грн.;10.12.2013р. - у сумі 40000,0 грн.; 27.12.2013р. - у сумі 11500,0 грн.

Отже, за 2013 рік було отримано 271 450,0 грн. поворотної фінансової допомоги.

За 2014 рік було отримано 269 650,0 грн. поворотної фінансової допомоги у такій послідовності: 11.01.2014 р.- у сумі 20000,0 грн.; 20.01.2014 р. - у сумі 8000,0 грн.; 24.01.2014р. - у сумі 8000,0 грн.; 31.01.2014р. - у сумі 42000,0 грн.; 31.01.2014р. - у сумі 16150,0 грн.; 10.02.2014р. - у сумі 12000,0 грн.; 13.02.2014р. - у сумі 27000,0 грн.;14.02.2014р. - у сумі 26500,0 грн.; 14.03.2014р. - у сумі 23000,0 грн.; 04.04.2014р. - у сумі 9000,0 грн.;11.04.2014р.- у сумі 13000,0 грн.; 22.04.2014р. - у сумі 2000,0 грн.;08.05.2014 р. - у сумі 14000,0 грн.;12.05.2014р. - у сумі 25000,0 грн.;12.05.2014р. - у сумі 22000,0 грн.; 17.10.2014 р. -у сумі 2000,0 грн.

Враховуючи те, що фінансова допомога надавалася частинами, то термін її повернення настає через 12 місяців з дати отримання кожної суми.

Таким чином, судом встановлено, що на дату складання Акту перевірки - 06.03.2015 р. термін повернення фінансової допомоги у сумі 110 000,00 грн. ще не настав (за період з 14.03.2014 року по 17.10.2014 ).

Аналогічна правова позиція, також, викладена в Ухвалі Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2015 р. по справі №806/5739/14.

Окрім того, судом встановлено, що отримана фінансова допомога частково (остаточний термін повернення ще не настав) була повернута ПП «Гідросоюз», що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів: Квитанція до прибуткового касового ордера №146 від 30.12.2014 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №149 від 02.02.2015 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №137 від 30.09.2014 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №135 від 15.09.2014 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №144 від 04.12.2014 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №140 від 30.10.2014 р.

Також, судом встановлено, що між Позивачем (далі - Підрядник) та ПП «Гідросюоз» (далі - Замовник) було укладено Договір надання послуг від 03.01.2013 р. №03/01/13-ПВ (далі - Договір), згідно із п.1.1 якого Підрядник зобов'язується за замовленням Замовника виконати, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити наступні роботи прочищення внутрішніх каналізаційних мереж, прочищення зовнішніх каналізаційних мереж, прочищення госп,- фекальних каналізаційних мереж, прочищення каналізаційних оглядових колодязів, відкачка та мийка сепаратору жироуловлювача та відкачка жироуловлювача (з колодязя).

Відповідно до п.9.1 Договору він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань і діє до 31 грудня 2013 року.

На виконання умов вказаного Договору були виконані роботи відповідно вказаних документів: Рахунок-фактура від 04.01.2013 р. №СФ04/01/ПВ на загальну суму 21 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ04/01/ПВ на загальну суму 21 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 16.01.2013 р. №СФ16/01/ПВ на загальну суму 47 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ16/О1/ПВ на загальну суму 47 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 22.01.2013 р. №СФ22/01/ПВ на загальну суму 42 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ22/О1/ПБ на загальну суму 42000,00 грн.; Рахунок-фактура від 22.01.2013 р. №СФ2201/01/ПВ на загальну суму 9800,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ2201ГІВ на загальну суму 9800,00 грн.; Рахунок-фактура від 07.02.2013 р. №СФ07/02/ПВ на загальну суму 24 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ07/02/ПВ на загальну суму 24 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 11.02.2013 р. №СФ11/02/ПВ на загальну суму 10 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ11/02/ПВ на загальну суму 10 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 18.02.2013 р. №СФ18/02/ПВ на загальну суму 7000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ18/02/ПВ на загальну суму 7000,00 грн.; Рахунок-фактура від 19.02.2013 р. №СФ19/02/ПВ на загальну суму 10 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ19/02/ПВ на загальну суму 10 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 06.03.2013 р. №СФ0603ПВ на загальну суму 35 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ0603/ПВ на загальну суму 35 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 11.03.2013 р. №СФ-11/03ПВ на загальну суму 20 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-11/ОЗПВ на загальну суму 20 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 27.03.2013 р. №СФ-27/03ПВ на загальну суму 30 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-27/ОЗПВ на загальну суму 30 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 03.04.2013 р. №СФ03/04/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ03/04/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 04.04.2013 р. №СФ04/04/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ04/04/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 05.04.2013 р. №СФ05/04/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ05/04/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 08.04.2013 р. №СФ08/04/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ08/04/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 13,05.2013 р. №СФ13/05/ПВ на загальну суму 16 335,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ13/05/ПВ на загальну суму 16 335,00 грн.; Рахунок-фактура від 14.05.2013 р. №СФ14/05/ПВ на загальну суму 34 500,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ14/05/ПВ на загальну суму 34500грн.; Рахунок-фактура від 15.05.2013 р. №СФ15/05/ПВ на загальну суму 28 165,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ15/05/ПВ на загальну суму 28165 грн.; Рахунок-фактура від 21.05.2013 р. №СФ2105ПВ на загальну суму 23 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ2Ю5/ПВ на загальну суму 23 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 23.05.2013 р. №СФ23/05/ПВ на загальну суму 13 300,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ23/05/ПВ на загальну суму 13300 грн.; Рахунок-фактура від 24.05.2013 р. №СФ24/05/ПВ на загальну суму 14 700,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ24/05/ПВ на загальну суму 14700 грн.; Рахунок-фактура від 30.05.2013 р. №СФ30/05ПВ на загальну суму 18 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ30/05/ПВ на загальну суму 18 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 03.06.2013 р. №СФ03/06/ПВ на загальну суму 9000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУОЗ/О6/ПБ на загальну суму 9000,00 грн.; Рахунок-фактура від 06.06.2013 р. №СФ06/06/ГІВ на загальну суму 20 000.00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ06/06/ПВ на загальну суму 20 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 07.06.2013 р. №СФ07/06/ПВ на загальну суму 27 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ07/06/ПВ на загальну суму 27 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 12.06.2013 р. №СФ12/06ГІВ на загальну суму 20 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ12/О6/ПВ на загальну суму 20 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 27.06.2013 р. №СФ27/06ПВ на загальну суму 20 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-27/06ПВ на загальну суму 20 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 01.07.2013 р. №СФ01/07/ПВ на загальну суму 21 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-01/07ПВ на загальну суму 21 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 02.07.2013 р. №СФ02/07ПВ на загальну суму 4000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ02/07ПВ на загальну суму 4000,00 грн.; Рахунок-фактура від 04.07.2013 р. №СФ04/07ПВ на загальну суму 13 000,00 грн., та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ04/07ПВ на загальну суму 13 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 05.07.2013 р. №СФ05/07ПВ на загальну суму 17 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ05/07ПВ на загальну суму 17 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 17.07.2013 р. №СФ17/07ПВ на загальну суму 10 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ17/07/ПВ на загальну суму 10 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 25.07.2013 р. №СФ25/07/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ25/07/ПВ на загальну суму 25 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 26.07.2013 р. №СФ26/07ПВ на загальну суму 25 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ02/07ПВ на загальну суму 25 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 29.07.2013 р. №СФ29/07/ПВ на загальну суму 62 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ29/07/ПВ на загальну суму 62 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 01.08.2013 р. №СФ01/08/ПВ на загальну суму 10 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ01/08/ПВ на загальну суму 10 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 06.08.2013 р. №СФ06/08/ПВ на загальну суму 19 800,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ06/08/ПВ на загальну суму 19800 грн.; Рахунок-фактура від 12.08.2013 р. №СФ12/08/ПВ на загальну суму 22 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ12/08/ПВ на загальну суму 22 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 13.08.2013 р. №СФ13/08/ПВ на загальну суму 22 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ13/08/ПВ на загальну суму 22 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 14.08.2013 р. №СФ14/08/ПВ на загальну суму 9 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ14/08/ПВ на загальну суму 9 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 16.08.2013 р. №СФ16/ на загальну суму 19 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ16/08/ПВ на загальну суму 19 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 19.08.2013 р. №СФ19/08/ПВ на загальну суму 2 000,00 грн, та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ19/08/ПВ на загальну суму 2 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 20.08.2013 р. №СФ20/08/1ІВ на загальну суму 20 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ20/08/ПВ на загальну суму 20 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 21.08.2013 р. №СФ21/08/ПВ на загальну суму 15 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ21/08/ПВ на загальну суму 15 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 22.08.2013 р. №СФ22/08/ПВ на загальну суму 11 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ22/08/ПВ на загальну суму 11 000,00 грн.; Рахунок-фактура від 27.08.2013 р. №СФ27/08ПВ1 на загальну суму 10 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ30/08/ПВ на загальну суму 5000 грн.; Рахунок-фактура від 27.08.2013 р. №СФ27/08ПВ на загальну суму 13 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ27/08/ПВ на загальну суму 13000 грн.; Рахунок-фактура від 30.08.2013 р. №СФ30/08ПВ на загальну суму 5 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ30/08/ПВ на загальну суму 5000,00 грн.; Рахунок-фактура від 04.09.2013 р. №СФ04/09/ПВ на загальну суму 12 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ04/09/ПВ на загальну суму 12000 грн.; Рахунок-фактура від 05.09.2013 р. №СФ05/09/ПВ на загальну суму 4 000,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ05/09/ПВ на загальну суму 4000 грн.; Рахунок-фактура від 12.09.2013 р. №СФ12/09/ПВ на загальну суму 4200,00 грн. та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ12/09/ПВ на загальну суму 4200,00 грн.

Вказані послуги були оплачені в повному обсязі, що підтверджується відповідною банківською випискою та належним чином були відображені в Книзі обліку доходів.

В Акті перевірки відповідач вказує, що зазначені Договори суперечать чинному законодавству, посилаючись на п.1 ст.626 Цивільного кодексу України.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків».

У свою чергу, як передбачено ч. 1 ст. 627 ЦКУ, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Отже, директор виступає у двох статусах - як представник однієї сторони договору (підприємства) та як підприємець, уособлюючи іншу сторону договору. При цьому обидві сторони вільні, згідно з цивільним законодавством, у виборі одна одної як контрагента щодо укладання договору.

Статтями 213 та 637 Цивільного кодексу України передбачено, що тлумачення умов договору здійснюється тільки двома суб'єктами: учасниками договору і судом.

Висновок відповідача щодо недійсності укладених договорів між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Гідросоюз» в особі директора ОСОБА_1 ґрунтується на тому, що правочини суперечать інтересам держави і суспільства, не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Надаючи таку оцінку укладеним між Позивачем та ПП «Гідросоюз» договорам, податковий орган тим самим виходить за межі своєї компетенції щодо недійсності (нікчемності) таких правочинів. Податковий орган із стадії визначення такого правочину недійсним переходить у надання правової оцінки щодо його нікчемності, що за своєю правовою природою мають різне правове навантаження.

Наводячи позицію про нікчемність правочину податковий орган доводить свою позицію з урахуванням того, що правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, суперечить інтересам держави і суспільства.

В даному випадку податковий орган, без обов'язкового виконання вимог законодавства, без визнання такого правочину недійсним в судовому порядку, робить висновки про його недійсність та переходить до іншої стадії, визнаючи такий правочин нікчемним, що також суперечить вимогам законодавства.

Наслідком таких зроблених висновків є висновки про порушення у сфері податкового законодавства, що, в свою чергу, приводить до прийняття податкового-повідомлення рішення.

Податковий орган, формуючи такі висновки та приймаючи рішення, порушує принцип визначеної компетенції щодо визнання таких правочинів недійсним, що приводить до безпідставного прийняття рішення.

Доводи податкового органу стосовно того, що укладені правочини суперечать інтересам та моральним засадам суспільства, що є по своїй суті нікчемністю укладених правочинів, що, в свою чергу, не створюють юридичних наслідків. Зазначені доводи є нічим іншим як припущеннями Відповідача, які нічим не підтверджені. Жодним нормативно-правовим актом не визначено право податкового органу самостійно надавати оцінку укладеним (вчиненим) договорам з визначенням їх нікчемними, недійсними з застосуванням відповідних наслідків внаслідок вчинення таких правочинів. Висновки податкового органу в даному випадку є передчасними.

Більш того, вказаний договір не визнавався недійсним в судовому порядку.

Вказана позиція підтверджується Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2012 року №2а/1270/6749/2012.

Згідно із п.п.14.1.257 п.14.1 ст.257 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Якщо отримувачем поворотної фінансової допомоги є особа, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, то згідно з частиною 3 пункту 292.11 Податкового кодексу України до складу доходу платника єдиного податку не включаються суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

Як встановлено судом та заначено вище, поворотна фінансова допомога надавалася частинами відповідно до п.2.3. Договору в такій послідовності: 19.09.2013 р. - у сумі 8000,0 грн.; 24.09.2013 року - у сумі 8500,0 грн.; 26.09.2013 року - у сумі 29700,0 грн.;01.10.2013 року - у сумі 32000,0 грн.;03.10.2013 р.-у сумі 2000,0 грн.; 10.10.2013 р. - у сумі 10000,0 грн.; 14.10.2013р. - у сумі 7000,0 грн.;16.10.2013р. - у сумі 19000,0 грн.;18.10.2013р. - у сумі 750,0 грн.; 24.10.2013 р. - у сумі 13000,0 грн.; 31.101.2013р. - у сумі 5000,0 грн.;01.11.2013 р. - у сумі 15500,0 грн.;06.11.2013р. - у сумі 9500,0 грн.;07.11.2013р. - у сумі 9000,0 грн.;12.11.2013р. - у сумі 6000,0 грн.; 14.11.2013р. - у сумі 20000,0 грн.; 28.11.2013р. - у сумі 25000,0 грн.;10.12.2013р. - у сумі 40000,0 грн.; 27.12.2013р. - у сумі 11500,0 грн.

Отже, за 2013 рік було отримано 271 450,0 грн. поворотної фінансової допомоги.

За 2014 рік було отримано 269 650,0 грн. поворотної фінансової допомоги у такій послідовності: 11.01.2014 р.- у сумі 20000,0 грн.; 20.01.2014 р. - у сумі 8000,0 грн.; 24.01.2014р. - у сумі 8000,0 грн.; 31.01.2014р. - у сумі 42000,0 грн.; 31.01.2014р. - у сумі 16150,0 грн.; 10.02.2014р. - у сумі 12000,0 грн.; 13.02.2014р. - у сумі 27000,0 грн.;14.02.2014р. - у сумі 26500,0 грн.; 14.03.2014р. - у сумі 23000,0 грн.; 04.04.2014р. - у сумі 9000,0 грн.;11.04.2014р.- у сумі 13000,0 грн.; 22.04.2014р. - у сумі 2000,0 грн.;08.05.2014 р. - у сумі 14000,0 грн.;12.05.2014р. - у сумі 25000,0 грн.;12.05.2014р. - у сумі 22000,0 грн.; 17.10.2014 р. -у сумі 2000,0 грн.

Окрім того, отримана фінансова допомога частково (остаточний термін повернення ще не настав) була повернута ПП «Гідросоюз», що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів: Квитанція до прибуткового касового ордера №146 від 30.12.2014 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №149 від 02.02.2015 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №137 від 30.09.2014 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №135 від 15.09.2014 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №144 від 04.12.2014 р., Квитанція до прибуткового касового ордера №140 від 30.10.2015 р. .

Враховуючи те, що фінансова допомога надавалася частинами, то термін її повернення настає через 12 місяців з дати отримання кожної суми.

Таким чином, судом встановлено, що на дату складання Акту перевірки - 06.03.2015 р. термін повернення фінансової допомоги у сумі 110 000,00 грн. ще не настав (за період з 14.03.2014 року по 17.10.2014 ).

Отже, судом встановлено, що позивачем в 2013 році було правомірно задекларовано дохід в розмірі 999480 грн., а у 2014 році 62600 грн, що підтверджується первинною документацією, копії якої містяться в матеріалах справи.

Також, суд зазначає, що кошти в сумі 271450 грн отримані в 2013 році та 269650 грн в 2014 року згідно Договору позики від 18.09.2015 року до складу доходу платника єдиного податку позивача не включаються.

З приводу визначення позивачем податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

В силу положень пункту 177.3 статті 177 Податкового кодексу України для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Крім того, судом враховано, що якщо отримувачем поворотної фінансової допомоги є особа, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, то згідно з частиною 3 пункту 292.11 Податкового кодексу України до складу доходу платника єдиного податку не включаються суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу

Платники податку на прибуток підприємств, об'єкта, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначаються розділом ІІІ Податкового кодексу України.

В силу статті 149 Податкового кодексу України податковою базою для цілей оподаткування податком на прибуток визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу;

Витрати у розумінні Податкового кодексу України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

До складу валових витрат що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, згідно з підпунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Однак, як встановлено під час судового розгляду, кошти сплачені позивачем контрагентам в оплату за отриманий товар та надані роботи (послуги), є пов'язаними з основною діяльністю позивача, а витрати підтверджуються документально.

Фактів порушення позивачем обмежень, установлених статтею 177 Податкового кодексу України, податковим органом суду не наведено і не доведено.

Отже, судом встановлено неправомірність збільшення відповідачем чистого доходу позивача у 2013 році та у 2014 році у зв'язку з відсутністю порушень пунктів 177.2, статті 177 Податкового кодексу України, тому податкове повідомлення рішення від 25.03.2015 року № підлягає скасуванню.

Крім того, судом враховано, що відповідно до п. 291.4 ст.291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 гривень.

Та, як встановлено судом за 2013 рік позивачем було правомірно задекларовано дохід в розмірі 999 480,82 грн., що не перевищує встановлений п. 291.4 ст. 291 Податкового Кодексу України ліміт.

Отже, дохід позивача в 2013 році на перевищив 1000000 грн. і сума перевищення не підлягає оподаткуванню у відповідності з п. 293.4 ст. 293 Податкового Кодексу України.

Однак, відповідачем було помилково зроблено висновок про перевищення гранично допустимого обсягу виручки та заниження єдиного податку за ставками 15% в розмірі 40640 грн. і протиправно винесено податкове повідомлення - рішення № від 25.03.2015 року.

Відтак, оскільки судом встановлено неправомірність збільшення відповідачем чистого доходу позивача у 2013 році та у 2014 році у зв'язку з відсутністю порушень пунктів 177.2, статті 177 Податкового кодексу України підстави для донарахування 3154, 7 грн. єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і накладення штрафних санкцій у розмірі 3155 грн. також відсутні.

Також, на підтвердження правомірності нарахування та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивачем надано суду копії Звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013-2014 роки.

Отже податкові повідомлення - рішення від 25 березня 2015 року №, № , Рішення про застосування штрафних санкцій від 25 березня 2015 року №10 та Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2015 року №Ф-603, прийняті Державною податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області протиправно та підлягають скасуванню.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 25 березня 2015 року №, № , Рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій від 25 березня 2015 року №10 та Вимогу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2015 року №Ф-603 .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 1524 ( одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) грн. 51 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 17 листопада 2015 р.