Справа № 817/3083/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3083/15

16 жовтня 2015 року 16год. 45хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ORLAN TRANS GROUP SLOVAKIA s.r.o.
до Управління Укртрансінспекції у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ORLAN TRANS GROUP SLOVAKIA s.r.o. звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансінспекції у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 28.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що, на думку позивача, працівниками відповідача було самовільно, без проведення перевірки, на власний розсуд протиправно накладені адміністративно-господарські штрафи у порушення норм чинного законодавства. Зокрема, працівниками відповідача не було проведено фактичної перевірки, позивача не викликали на розгляд справи про порушення, постанови на адресу позивача не надсилались.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених підстав, просив суд скасувати оскаржувані постанови.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, подав письмові заперечення, в яких вказав на наступне. 28 серпня 2015 року посадовими особами Укртрансінспекції у Рівненській області було проведено перевірку автомобіля Scania номерний знак VT054BR, за результатами якої складено акт №041305. В акті зафіксовані наступні порушення: виконання нерезидентами України перевезень вантажів без документів, перелік яких визначений ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт" (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), та управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажів без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв за 28.08.2015 та 28 попередніх календарних днів, тобто з 31.07.2015 по 27.08.2015. За таких обставин щодо позивача було винесено постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу №033010 від 28.08.2015 року в сумі 1700 грн. та 29 постанов №80 по 680 грн. На думку відповідача, при здійсненні перевірки та винесенні оскаржуваних постанов, він діяв в межах повноважень та згідно вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін та свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

28 серпня 2015 року посадовими особами управління Укртрансінспекції у Рівненській області, керуючись Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі - ЄУТР), Законом України "Про автомобільний транспорт", Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" (далі - Порядок здійснення державного контролю), на підставі направлення на перевірку №006298 від 28.08.2015, на а/д Київ-Чоп 434 км проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

На стаціонарному посту ДАІ в с.Опарипси Радивилівського району Рівненської області транспортний засіб Scania номерний знак VT054BR не зупинився на вимогу працівників управління Укртрансінспекції у Рівненській області, відтак інформація про це була передана працівникам ДАІ, які о 20 годині 15 хвилин зупинили вказаний транспортний засіб далі по трассі.

Перевіряючи автомобіль Scania (номерний знак VT054BR), інспекторами встановлено, що міжнародні перевезення вантажів виконує підприємство-нерезидент України ORLAN TRANS GROUP SLOVAKIA s.r.o., оскільки водієм для перевірки було надано дозвіл України для здійснення перевезень територією України. При цьому водій не допустив до перевірки тахографа посадових осіб управління, відмовився надати їм для перевірки реєстраційні листки режиму праці і відпочинку водіїв - тахокарти, або роздрукувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв (у разі якщо у транспортному засобі використовується цифровий тахограф). Крім того, водієм не було надано свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

За результатами перевірки складено акт № 041305 від 28.08.2015, у якому зафіксовані порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: виконання нерезидентами України перевезень вантажів без документів, перелік яких визначений ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), та управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажів без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв за 28.08.2015 та 28 попередніх календарних днів, тобто з 31.07.2015 по 27.08.2015.

Акт складався на місці перевірки в присутності водія, однак під час його складення водій, в порушення пункту 8 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, розпочав рух та залишив місце проведення перевірки без дозволу інспекторів, про що відмічено в акті.

За таких обставин, після виявлення порушення і складення акту, посадовою особою управління Укртрансінспекції у Рівненській області було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 033010 від 28.08.2015 в сумі 1700 грн. за виконання нерезидентом України міжнародних перевезень вантажів без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та 29 (двадцять девять) постанов по 680 грн. про застосування адміністративно-господарського штрафу за управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв. На підставі ч.2 п.25 Порядку здійснення державного контролю, інформація про порушення та накладені стягнення була передана до митних органів для реагування.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходив з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовано положеннями Закону №2344-ІІІ.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно ч.3 вказаної статті, державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-ІІІ, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України (далі - КМУ).

Постановою КМУ від 08.11.2008 за №1567, затверджено «Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (далі - Порядок). Згідно п.3 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Указом Президента України від 06.04.2011 №387/2011 (далі - Указ), затверджено «Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті» (далі - Положення), згідно якого Укртрансінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.

Розпорядженням КМУ від 29.08.2012 №628-р «Питання Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті» визначено, що Укртрансінспекція забезпечує покладені на неї Указом функції та повноваження.

Нормами пп.7 п.4.2 Положення визначено, що Укртрансінспекція України у сфері автомобільного транспорту, здійснює державний контроль і нагляд за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті.

Пунктом 6 вказаного Положення визначено, що Укратрансінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, у випадках, передбачених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до ст.1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами ст.34 зазначеного Закону, автомобільний перевізник, у тому числі, повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ визначено, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до п.15 Порядку, під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону №2344-ІІІ; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно ч.2 п.25 Порядку здійснення державного контролю, у разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до п.6.1 «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначений «Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 року №385.

Пункт 1.3 Інструкції декларує, що дія цього нормативного документу поширюється на суб'єктів господарювання які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортними засобами без будь-якого розмежування на види (міжнародні/внутрішні) перевезень.

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що її положення розроблені відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів №2344-ІІІ та "Про дорожній рух".

Відповідно до п.3.3 Інструкції, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зобов'язаний мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), які виконують міжнародні автомобільні перевезення, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

З 20 грудня 2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів.

Більше того, в силу положень ст.53 Закону №2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов'язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їх реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокартки, а також у разі якщо у транспортному засобі використовується цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Як вбачається із матеріалів справи тахограми та роздруківки даних роботи тахографа під час рейдової перевірки водієм не надавались, що також підтверджується відсутністю відбитку печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв який повинен був бути проставлений посадовою особою яка здійснювала перевірку в разі їх пред'явлення у відповідності до п.п.21, 38 Порядку (а.с. 27-31).

З огляду на те, що тахограми та роздруківки даних роботи тахографа (у разі обладнання ТЗ цифровим тахографом) є носієм інформації про дотримання водієм режиму праці та відпочинку, їх відсутність під час державного контролю підтверджує порушення режиму праці та відпочинку водіями колісних транспортних засобів.

Відповідно до абз.11 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ, за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку застосовується штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, слід зазначити, що аналіз змісту вказаної норми дає підстави для висновку, що зазначена адміністративно-господарська санкція встановлена за порушення вимоги закону щодо обов'язку дотримання водіями режимів праці та відпочинку. Вказане порушення встановлюється контролюючим органом за допомогою тахограм, які зобов'язаний мати при собі водій.

При цьому, не дотримуючись протягом певного періоду режимів праці та відпочинку, особа вчиняє триваюче порушення.

Враховуючи, що згідно зі ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушення, яке встановлено абз.11 ст.60 Закону №2344-ІІІ, контролюючий орган може застосувати лише одну санкцію в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості днів, за які у водія під час перевірки виявлено відсутність тахокарт.

Вказана позиція суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 16 квітня 2013 року в справі №21-89а13 та від 04 червня 2013 року в справі №21-155а13.

Виходячи з аналізу наведених норм законодавства про автомобільний транспорт, суд приходить до висновку про можливість прийняття за одним актом двох (або більше) постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів (в залежності від кількості виявлених порушень) у відповідності до ч.3 ст.60 Закону №2344-ІІІ, однак, управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є одним порушенням, визначеним абз.11 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ.

Таким чином, оскільки фактично водієм ORLAN TRANS GROUP SLOVAKIA s.r.o. вчинено лише два порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн. та 680 грн., які правомірно застосовано постановами Управління Укртрансінспекції у Рівненській області від 28.08.2015 №033010 та №033052, у відповідача були відсутні підстави для винесення постанов про застосування штрафів (за те ж саме правопорушення) №№80 у зв'язку із чим такі слід скасувати.

Крім того, суд не погоджується з твердженням позивача про те, що спроба зупинення його транспортного засобу працівниками управління Укртрансінспекції у Рівненській області та подальше зупинення працівниками МВС України є протиправним, зважаючи на наступне.

Так, постановою Кабінету міністрів України від 20 травня 2013 р. № 422 було затверджено Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів.

Згідно пункту 4 вказаного Порядку зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою для перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Водій транспортного засобу зобовязаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що посадова особа у разі невиконання водієм транспортного засобу вимоги щодо зупинення повідомляє про це відповідний підрозділ МВС.

За таких обставин суд дійшов висновку, що транспортний засіб позивача було зупинено правомірно та в межах повноважень Укратрансінспекції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково шляхом визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративно-господарських штрафів від 28.08.2015 №033053, №033054, №033055, №033056, №033057, №033058, №033059, №033060, №033061, №033062, №033063, №033064, №033065, №033066, №033067, №033068, №033069, №033070, №033071, №033072, №033073, №033074, №033075, №033076, №033077, №033078, №033079, №033080, та стягнення з Управління Укртрансінспекції у Рівненській області на користь ORLAN TRANS GROUP SLOVAKIA s.r.o. сплачені штрафи згідно скасованих постанов в сумі 19040,00 грн.

Згідно із ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення адміністративно-господарських штрафів від 28.08.2015 №033053, №033054, №033055, №033056, №033057, №033058, №033059, №033060, №033061, №033062, №033063, №033064, №033065, №033066, №033067, №033068, №033069, №033070, №033071, №033072, №033073, №033074, №033075, №033076, №033077, №033078, №033079, №033080.

Стягнути з Управління Укртрансінспекції у Рівненській області на користь ORLAN TRANS GROUP SLOVAKIA s.r.o. сплачені штрафи згідно оскаржуваних постанов на суму 19040,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ORLAN TRANS GROUP SLOVAKIA s.r.o. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Укртрансінспекції у Рівненській області судовий збір у розмірі 1218 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.