Справа № 809/4012/14
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 р. Справа № 876/4033/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Макарика В.Я., Гудим Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 01.12.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2014 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов повністю, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, будучи належними чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ДПІ у м.Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по операціях, здійснених з ТОВ «Опт Альянс- Трейд»).

За результатами перевірки складено акт за №9060/09-15-17-01-09/НОМЕР_2 від 31.10.2014 року, в якому посадовими особами ДПІ зафіксовано, що формування податкового кредиту здійснено на підставі господарських операцій з ТОВ «Опт Альянс- Трейд» щодо яких встановлено відсутність реального настання правових наслідків, внаслідок чого позивачем занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2013 року, чим порушено приписи ст. 198 ПК України.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2014 року, яким ФОП Бурці.В.В. донараховано 26356,25 грн. податку на додану вартість, з яких 21085 грн.- за основним платежем та 5271,25 грн.- штрафні санкції.

Згідно договору поставки № 1964 від 16.06.2013 року ТОВ «Опт Альянс Трейд» взяло на себе зобов'язання щодо поставки і передачі у власність покупцю ФОП ОСОБА_1 товару, передбаченого у рахунку -фактурі, а саме ізоляторів ПС 70Е-1100шт..

Відповідно до інформації, отриманої відповідачем від ДПІ у Дніпровському районі м.Києва неможливо встановити фактичне місцезнаходження ТОВ «Опт Альянс Трейд» та його посадових осіб.

Згідно постанови слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Києво- Святошинському районі встановлено, що під час допиту директор ТОВ «Опт Альянс-Трейд» ОСОБА_3 визнав, що перереєстрував вказане підприємство на себе за грошову винагороду без мети зайняття підприємницькою діяльністю. При цьому зазначив, що документи фінансово-господарської звітності не підписував.

Вироком Дніпровського районного суду м.Києва у справі № 755/20581/14-к від 12.08.2014 року гр. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України, а саме надання згоди на перереєстрацію на своє ім'я, придбанні суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

У вчиненні вищевказаного правопорушення вироком Дніпровського районного суду м.Києва у справі № 755/28572/13-к також визнано винним колишнього директора та засновника ТОВ «Опт Альянс-Трейд» ОСОБА_4 Згідно податкової звітності, поданої до ДПІ у Дніпровському районі м.Києва щодо складських та офісних приміщень, орендованого транспорту, які використовувалися підприємством у своїй діяльності відсутня, на підприємстві згідно відомостей 1-ДФ числиться одна особа. Також у ТОВ «Опт Альянс-Трейд» відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне і торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

Таким чином у відповідності до положень ст.86 КАС України суд прийшов до переконання, що надані позивачем документи, не підтверджують реальності виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ «Опт Альянс-Трейд».

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що під господарською операцією слід розуміти дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від - 24.05.95 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 року за № 168/704, згідно якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків.

Таким чином для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема повинні відображати реальні товарні операції.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність настання реальних правових наслідків за господарськими операціями з ТОВ «Опт Альянс-Трейд».

Підпунктом 14.1.181 п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного(податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У відповідності до приписів п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Відповідно до п.198.6 вищевказаної норми ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів(послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленні з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

На адресу суду апеляційної інстанції Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області подала клопотанння, в якому зазначено прохання про закриття провадження у справі у зв'язку з досягненням податкового компромісу відповідно до положень підрозділу 9-2 «Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, про що подано відповідне рішення ДПІ, однак на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_5 про розгляд справи за відсутністю позивача, в якому підтримано подану апеляційну скаргу, а тому колегія суддів дійшла висновку про неможливість досягнення податкового компромісу сторін на підставі норм Податкового кодексу України, оскільки апелянт підтримує свою апеляційну скаргу та не подавав до суду апеляційної інстанції клопотання про закриття провадження.

А тому колегія суддів дійшла висновку, з врахування всіх обставин справи та наданих доказів сторонами, що позовні вимоги позивача про скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2014 року є протиправними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 року у справі № 809/4012/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді В.Я. Макарик

Л.Я. Гудим

Повний текст ухвали виготовлено 18.11.2015 року