Справа № 724/1477/15-а
Суддя: Туржанський В. В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.11.15 Справа №724/1477/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року смт. Кельменці

08 година 30 хвилин

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого -судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

та представників відповідача: Єлаш О.М., Печерової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про визнання протиправною відмови у виплаті довічного грошового утримання та зобов'язання виплачувати довічне грошове утримання, -

СТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

1. Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області у виплаті йому довічного грошового утримання.

2. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% від заробітної плати - 19488 гривень, починаючи з 01 січня 2014 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю, з підстав, зазначених в позовній заяві. Позивач пояснив, що він працював на посаді судді Хотинського районного суду Чернівецької області з 1993 року по грудень 2014 року. З 2008 року по грудень 2013 року ОСОБА_1 був головою Хотинського районного суду. ОСОБА_1 в листопаді 2013 році подав заяву про відставку в зв'язку з досягненням 65 річного віку. В листопаді 2013 року Вищою радою юстиції було прийнято рішення по його заяві. Верховна Рада України ухвалила рішення про його звільнення лише 25 грудня 2014 року. ОСОБА_1 вважає, що він мав бути звільнений з посади 03 січня 2014 року, оскільки досяг 65 років. Вважає, що правовідносини між ним та Управлінням пенсійного фонду України виникли з моменту виникнення у нього права на пенсію, тобто після закінчення робочого дня 02 січня 2014 року. Крім того, при визначенні розміру його заробітної плати для призначення пенсії не було враховано, що він протягом 5 років працював на адміністративній посаді.

Представник відповідача Печерова А.О. позов не визнала повністю та пояснила, що ОСОБА_1 20 квітня 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду в Хотинському районі із заявою про призначення пенсії згідно Закону України „Про державну службу" і його було переведено на пенсію державного службовця. 05 серпня 2015 року позивач знову звернувся до управління і просив виплачувати йому довічне грошове утримання. З 01 червня 2015 року скасовано особливі пенсії, тому ОСОБА_1 було відмовлено. В даний час ОСОБА_1 отримує пенсію згідно Закону України „Про державну службу". Печерова А.О. вважає довідку про заробітну плату, яку ОСОБА_1 подав до суду неналежним доказом. Зокрема така довідка видана коли ОСОБА_1 ще працював на посаді судді. Крім того, в даний час управління Пенсійного фонду не має коштів на сплату судових витрат. Печерова А.О. вважає, що заява ОСОБА_1 від 05 серпня 2015 року є зверненням громадянина , а не заявою про зміну виду пенсії.

Представник відповідача Єлаш О.М. позов не визнала повністю та пояснила, що правовідносини між ОСОБА_1 та управлінням Пенсійного фонду України в Хотинському районі виникли у 2009 році, оскільки ОСОБА_1 отримував з 2009 року пенсію за віком. Представник відповідача вважає, що позивач використав своє право на пенсійне забезпечення, оскільки 17 січня 2015 року він звернувся із заявою про призначення йому довічного грошового утримання, яке було призначено йому в розмірі 60% з 01 січня 2015 року з суми 8526 гривень, яка була визначена в довідці виданої Управління Державної судової адміністрації.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 26 січня 1993 року по 25 грудня 2014 року працював на посаді судді Хотинського районного суду Чернівецької області. Відповідно до ст. 102 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" суддя звільняється з посади за віком з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п'яти років. ОСОБА_1 у 2013 році подав заяву про звільнення з посади судді в зв'язку з досягненням ним 3 січня 2014 року шістдесяти п'яти років, однак був звільнений постановою Верховної Ради України лише 25 грудня 2014 року, тобто майже через рік після досягненням ним шістдесяти п'яти років. 17 січня 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі із заявою про призначення йому довічного грошового утримання. Згідно розпорядження № 163728 від 3 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області позивачу було призначено довічне грошове утримання в розмірі 60% від заробітної плати - 8526 гривень, що становить 5115 гривень 60 копійок.

Згідно постанови Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2015 року розпорядження № 163728 від 3 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про призначення ОСОБА_1 довічного грошового утримання було визнано протиправним та скасовано. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області призначити позивачу ОСОБА_1 довічне грошове утримання в розмірі 70% (сімдесят відсотків) від грошового утримання судді - 18270 гривень, починаючи з 1 січня 2015 року.

20 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі із заявою про переведення його із одного виду пенсії на інший, а саме просив виплачувати йому пенсію як державному службовцю.

Згідно до розпорядження управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі №163728 від 28 квітня 2015 року ОСОБА_1 з 20 квітня 2015 року призначено пенсію як державному службовцю.

10 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі із заявою, у якій просив виплачувати йому щомісячне грошове утримання згідно постанови Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2015 року замість пенсії яку призначено на умовах ст. 37 Закону України „Про державну службу" згідно заяви від 20 квітня 2015 року.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі, яке викладене в листі №16/М-11 від 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Крім того, в листі зазначено, що ОСОБА_4 вже використав право вибору пенсійних виплат.

Дане рішення управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області є протиправним, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач був звільнений з посади судді постановою Верховної Ради України 25 грудня 2014 року в зв'язку з досягненням шістдесяти п'яти років за заявою про відставку, а також, що позивач має вислугу більше 20 років.

Відповідно до ч.3 ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.1 ст. 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", чинного на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 25 грудня 2014 року, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", чинного на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 25 грудня 2014 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Відповідно до ст.129 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України „Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється з 01.01.2013 року у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених законом. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 20 років - 50 відсотків відсотків посадового окладу.

Враховуючи вказані вище вимоги законодавства, на момент звільнення позивача ОСОБА_1 з посади в зв'язку з досягненням шістдесяти п'яти років за заявою про відставку, тобто 25.12.2014 року, відповідно до чинних на цю дату вимог Закону України „Про судоустрій і статус суддів" позивач ОСОБА_1 мав право на суддівську винагороду, яка складалася з посадового окладу, який дорівнював 10 мінімальним розмірам заробітних плат, тобто 12180 гривень та з щомісячної доплати за вислугу років в розмірі 50 відсотків від посадового окладу, тобто 6090 гривень, а всього 18270 гривень.

В матеріалах справи відсутні докази які б стверджували, що на момент звільнення позивача ОСОБА_1 з посади судді у зв'язку з досягненням шістдесяти п'яти років він займав адміністративну посаду в суді. У зв'язку з цим суд не враховує як доказ довідку №58 видану 28 вересня 2015 року ТУ ДСА в Чернівецькій області.

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватися позивачу ОСОБА_1 у розмірі 70 відсотків від суддівської винагороди ОСОБА_1, яка складає 18270 гривень, тобто в сумі 12789 гривень.

Вказана обставина встановлена постановою Кельменецького районного суду від 27 квітня 2015, яка набрала законної сили.

Згідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд також враховує, що позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80% від заробітної плати - 19488 гривень, починаючи з 01 січня 2014 року.

Суд відхиляє доводи представників відповідача про те, що заява позивача зареєстрована 10 серпня 2015 року є зверненням громадянина а не заявою про переведення з одного виду пенсії на інший. Зокрема із змісту заяви ОСОБА_1 повністю зрозуміле його волевиявлення.

Суд відхиляє доводи представників відповідача та їх посилання на те, що позивач використав право вибору пенсійних виплат. Зокрема чинним законодавством не передбачено, що особа має право лише один раз обрати вид пенсії.

Суд вважає , що посилання відповідача на те, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне грошове утримання призначається відповідно до закону України „Про судоустрій і статус суддів" і у зв'язку з цим відсутні правові підстави для виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання є безпідставним. Суд вважає, що скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України „Про судоустрій і статус суддів", не припиняє право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Вирішуючи питання про застосування Закону України „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає, що з 01 червня 2015 року ОСОБА_1 не втратив право на отримання грошового утримання судді у відставці у розмірі 70 відсотків від суддівської винагороди.

Також відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). В Законі України „Про судоустрій і статус суддів" в редакції станом на 25.12.2015 року та станом на 17.01.2015 року, не було встановлено строки призначення довічного грошового утримання судді при відставці за віком. Проте, відповідно до п.1) ч.1 ст.45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Зважаючи на те, що позивач був позбавлений можливості звернутися до відповідача із заявою про призначення грошового утримання з поважних причин, а саме: через тривале неприйняття Верховною Радою України рішення про його відставку, суд вважає за можливе застосувати аналогію права та вважає, що довічне грошове утримання позивачу мало бути призначено з моменту досягнення ним шістдесяти п'яти років. Проте в своєму позові, який був розглянутий судом 27 квітня 2015 року позивач просив призначити йому довічне грошове утримання з 01.01.2015 року і справу було розглянуто в межах позовних вимог.

У своїй заяві, яку ОСОБА_1 подав 10 серпня 2015 року до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі він просив виплачувати йому щомісячне грошове утримання згідно постанови Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2015 року, а не в розмірі 80% від заробітної плати - 19488 гривень, починаючи з 01 січня 2014 року.

Крім того, суд враховує, що до 01 січня 2015 року ОСОБА_1 отримував пенсію за віком, з 01 січня по 19 квітня 2015 року ОСОБА_1 отримував довічне грошове утримання судді у відставці, з 20 квітня 2015 року ОСОБА_1 отримує пенсію як державний службовець і до 10 серпня 2015 року ОСОБА_1 не звертався до управління Пенсійного фонду із заявою про переведення його з пенсії державного службовця та довічне грошове утримання судді у відставці.

Таким чином, відсутні підстави для зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання за період до 01 січня 2015 року та з 20 квітня про 09 серпня 2015 року.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що рішення управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі, яке викладене в листі №16/М-11 від 14 серпня 2015 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці прийнято не обґрунтовано, нерозсудливо, непропорційно, без дотримання балансу між несприятливими наслідками для матеріальних прав та інтересів позивача і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме рішення управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі, яке викладене в листі №16/М-11 від 14 серпня 2015 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слід визнати протиправним та скасувати його. Суд вважає, що слід зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області виплачувати позивачу ОСОБА_1 довічне грошове утримання в розмірі 70% від грошового утримання судді - 18270 гривень, починаючи з 10 серпня 2015 року.

Відповідач та його представники в порушення ч.2 ст.71 КАС України не надали суду належних та допустимих доказів, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що рішення управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі, яке викладене в листі №16/М-11 від 14 серпня 2015 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було прийнято відповідно до вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин - 25.12.2014 року.

На підставі ст. 22 Конституції України, ст. 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", в редакції станом на 25 грудня 2014 року, керуючись ст.ст. 2,5,7,9,14,86,94,158,159,160,161,162,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі яке викладене в листі №16/М-11 від 14 серпня 2015 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - визнати протиправним та скасувати його.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області виплачувати позивачу ОСОБА_1 довічне грошове утримання в розмірі 70% (сімдесят відсотків) від грошового утримання судді - 18270 гривень, починаючи з 10 серпня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області подати суду звіт про виконання даної постанови в п'ятиденний термін з дня набрання нею законної сили.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кельменецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: