Справа № 170/395/15-а 2-а/170/16/13
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 р. Справа № 876/7347/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Носа С.П., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області на постанову Шацького районного суду Волинської області від 26.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області про зарахування стажу роботи, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області із вимогою про зобов'язання зарахувати у трудовий стаж періоди його роботи з 25.08.1987 року по 09.12.1997 року на посаді викладача по класу баяна Шацької музичної школи; з 01.11.2002 року по 22.06.2004 року на посаді викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи; з 03.09.2004 року по даний час на посаді викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи, що дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.11.2014 року звернувся до відповідача із листом щодо визначення права на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом № 16/Г-01 від 07.11.2014 року відповідачем було повідомлено, що право на призначення пенсії за вислугу років у нього немає, оскільки відсутній необхідний стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Постановою Шацького районного суду Волинської області від 26.06.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено повістю, оскільки суд погодився з доводами позивача.?

Не погоджуючись з таким рішення, його оскаржив відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області, вважаючи що така не відповідає вимогам чинного законодавства, є необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує та мотивує аналогічно доводами, викладеними в запереченні на позовні вимоги, зазначаючи при цьому, що на даний час застосуванню підлягає Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 року №1436, від 17.11.2004 року № 1567, від 17.12.2012 року №1181. Згідно з цим Переліком (у чинній редакції) до посад позашкільних навчальних закладів, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років віднесено посади директорів, їх заступників з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючих відділами (лабораторіями, кабінетами), художніх керівників, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Однак, до цього переліку не віднесено посад викладачів та керівників оркестру.

Суд у відповідності до ч.1 ст.41 КАС України відзначає, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області щодо обчислення стажу, що надає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на що йому була надана відповідь № 16/Г-01 від 07.11.2014 року про те, що загальна тривалість спеціального стажу позивача, який дає право на пенсію за вислугу років становить 3 роки і 4 днів, а тому права на призначення пенсії за вислугу років він не має, оскільки відсутній необхідний стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

У наведеній відповіді пенсійного органу також зазначено, що періоди трудової діяльності позивача в періоди: з 25.08.1987 року по 09.12.1997 року на посаді викладача по класу баяна Шацької музичної школи; з 01.11.2002 року по 22.06.2004 року на посаді викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи та з 03.09.2004 року по 07.11.2014 року на посаді викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи не можна зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки відповідно до п. 1.1 Положення про школу естетичного виховання (складовою якої є і Шацька музична школа) та п. 1.2 Статуту Шацької дитячої музичної школи, вона є початковою ланкою спеціальної мистецької освіти, то посада викладача у переліку типів позашкільних навчальних закладів не передбачена. У штатному розписі Шацької дитячої музичної школи зазначено посади викладачів, а не художніх керівників, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції пішення колегія суддів виходить з такого.

Нормами ст. 48 КЗпП України та ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1, наявної в матеріалах справи, в період часу з 25.08.1987 року по 09.12.1997 року працював викладачем по класу баяна Шацької музичної школи; з 01.11.2002 року по 22.06.2004 року викладачем по класу баяна Шацької дитячої музичної школи; з 03.09.2004 року по 02.10.2015 року працював викладачем по класу баяна Шацької дитячої музичної школи.

Під час апеляційного провадження ОСОБА_1 надав для доручення до матеріалів справи наказ № 43 по Шацькій ДМШ від 02.10.2015 року про його звільнення з роботи за власним бажанням з 02.10.2015 року у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років згідно ст. 38 КЗпП України, а також копії трудової книжки позивача, у якій зазначено, що з 02.10.2015 року ОСОБА_1 звільнений з посади викладача у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до п. 16 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до з ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на час звернення позивача до пенсійного органу про зарахування стажу роботи) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року.

У розділі 1 зазначеної Постанови "Освіта" передбачено посаду викладача музичної школи як таку, що дає право на пенсію за вислугою років. Відповідно до примітки 2 цієї Постанови робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

За приписами ч.1 ст.38 Закону України "Про освіту" позашкільна освіта та виховання є частиною структури освіти і спрямовуються на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Статтею 4 Закону України "Про позашкільну освіту" встановлено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Згідно з п. 1 та п. 3 ч. 4 ст. 21 цього Закону права, обов'язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінет Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 затверджено переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників до яких віднесено, зокрема, посаду викладача позашкільного навчального закладу.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995р. №01-3/133-02-2, порядок призначення пенсії за вислугою років, передбачений Постановою Кабінет Міністрів України від 04.11.1993р. № 909, поширено на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до неї.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад" від 06.05.2001р. №433 зі змінами, затверджено перелік типів позашкільних навчальних закладів до яких віднесено музичні школи. Згідно з положеннями вказаної постанови музична школа є школою естетичного виховання і відноситься до початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів.

У відповідності до ст.12 Закону України "Про позашкільну освіту" школа мистецтв відноситься до позашкільного навчального закладу.

Аналіз норм чинного законодавства дає колегії право погодитись з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи на посадах викладача дитячої музичної школи повинні зараховуватись Управлінням до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років.

Така ж правова позиція викладена у рішеннях Вищого адміністративного суду від 26.09.2013р. № К/800/39138/13, від 10.04.2013р. № К/9991/24107/11, від 12.02.2014р. №К/800/34834/13.

Враховуючи вищевказане, періоди трудового стажу позивача з 25.08.1987р. по 09.12.1997р. на посаді викладача по класу баяна Шацької музичної школи, з 01.11.2002р. по 22.06.2004р. - викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи та з 03.09.2004р. аж до часу звільнення - викладача по класу баяна Шацької дитячої музичної школи повинні зараховуватись до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно з п. "е" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Шацького районного суду Волинської області від 26.06.2015 року у справі № 170/395/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді І.М. Обрізко

С.П. Нос