Справа № 461/15376/14-а
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/461/421/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2015

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Домашовець М.Ф.

з участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним і скасування рішення та наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним і скасування рішення та наказу.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 20.06.2014 року виконавчим комітетом Львівської міської ради було прийнято рішення № 424 «Про перепланування нежитлових приміщень у будинку №350 на вул. Т.Шевченка під житлову квартиру та подальше її використання». Рішенням було передбачено надати дозвіл ОСОБА_4 на перепланування нежитлових приміщень за індексами 107-1,107-2, 107-3 у будинку № 350 на вул. Шевченка м. Львів та надання їм статусу житлової квартири; видати цю квартиру ордер та надати її ОСОБА_4, як черговику, що перебуває у Львівської міської ради на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Із 1996 року сім?я ОСОБА_2 у складі подружжя та трьох малолітніх дітей проживала у гуртожитку в однокімнатній квартирі, загальною площею 17,70 кв.м. 11.07.2000 року ОСОБА_1 став на квартирний облік у ЛМР та був внесений до пільгового списку черговиків як працівник міліції. Неналежні санітарно-гігієнічними умовами у квартирі гуртожитку спричиняли часті захворювання дітей, тому ОСОБА_1 за власний кошт переобладнав під житло приміщення на першому поверсі у будинку на вул. Шевченка,350 там і почав проживати з 2002 року. При вселенні дане приміщення не було зайняте, не використовувалося, а було залишене їм органами правопорядку. Для закріплення житлових прав своєї сім?ї вони неодноразово зверталися до органів місцевого самоврядування для узаконення користування цим приміщенням. Проте органи місцевого самоврядування надавали відповідь, що дане приміщення згідно рішення № 424 було надано ОСОБА_4, котра потребує поліпшення житлових умов. Однак заява ОСОБА_4 є звичайною заявою про надання квартири черговику і не містить аргументації з її боку щодо того, чому їй потрібна ця квартира для тимчасового проживання. Крім цього, однією із підстав прийняття рішення №424 був наказ №117 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії при виконкомі щодо технічної можливості проведення перепланування нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру». Вважають, що такий наказ був прийнятий із порушенням встановленої процедури та вимог, щодо врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення. 23.01.2015р., 25.08.2015р. позивачами подана заява про зміну предмету позову в якій просять суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №424 від 20.06.2014 року «Про перепланування нежитлових приміщень у будинку №350 на вул. Т.Шевченка під житлову квартиру та подальше її використання»; визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури від 15.04.2014 року «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії при виконкомі щодо технічної можливості проведення перепланування нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру».

Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали аналогічні пояснення викладенні у позові. Просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з?явилися, хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомленні, про причини своєї не явки суд не повідомили.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з?явилися, хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомленні, про причини своєї не явки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення позивачів, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.04.2014 року Департаментом житлового господарства та інфраструктури видано наказ «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії при виконкомі щодо технічної можливості проведення перепланування нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру», згідно якого затверджено висновок міжвідомчої комісії при виконкомі щодо технічної можливості проведення перепланування нежитлових приміщень під інд. 107-1 пл.7,4 кв.м., 107-2 пл.10,4 кв.м., 107-3 пл. 19,8 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру НОМЕР_1 яка відповідно до представлених перед проектних пропозицій буде складатися з однієї кімнати жит. пл.19,8 кв.м., кухні пл.10,4 кв.м., суміщеного санвузла пл.2,3 кв.м., коридору пл.4,9 кв.м.(а.с.33).

20.06.2014 року виконавчим комітетом Львівської міської ради було прийнято рішення №424 «Про перепланування нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру та подальше її використання», згідно якого було передбачено надати дозвіл працівнику Львівського комунального підприємства «Рясне-402» ОСОБА_4 на перепланування нежитлових приміщень за індексами 107-1,107-2, 107-3 у будинку АДРЕСА_1 відповідно до перед проектних пропозицій приватного підприємства «Універсал Проект»; видати на цю квартиру ордер та надати її ОСОБА_4, як черговику, що перебуває у Львівської міської ради на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (а.с.31).

Відповідно до п. 54 «Правил обліку громадян,які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» в окремих випадках на прохання громадян, що перебувають на квартирному обліку (в першу чергу тих, у яких настала черговість на одержання жилих приміщень) та громадян, що користуються правом позачергового жилих приміщень, у порядку тимчасового поліпшення житлових умов їм може бути надане жиле приміщення, яке не відповідає вимогам, передбаченим п.51 і абз.1 п.52 цих Правил, або за розміром менше від рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті зі збереженням відповідно права перебування на обліку та в списках першочерговиків чи в списку позачерговиків. Згідно п.51 Правил жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

З оскаржуваного рішення № 424 випливає, що надається не жиле, а нежитлове приміщення, яке підлягає переобладнанню під жиле.

Відповідно до п.54 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» надається житло, яке не відповідає санітарним і технічним вимогам або вимогам щодо благоустрою.

Згідно акту обстеження приміщення,акту на періодичну перевірку і прочистку димових і вентиляційних каналів, заяви ОСОБА_7 вбачається, що завдяки діям позивачів квартира фактично, відповідає вказаним вимогам.

Таким чином, дана квартира не може надаватися у порядку тимчасового поліпшення житлових умов, оскільки відповідає встановленим вимогам до житлових приміщень. Житло, яке відповідає усім встановленим вимогам, не призначається для тимчасового поліпшення житлових умов, а надається безстроково у загальному порядку та із дотриманням черговості. А нежитлові приміщення до завершення їхнього перепланування не можуть бути надані під виглядом житла, згідно зазначеними Правилами.

Надання житла з метою тимчасового поліпшення житлових умов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведене з порушенням черговості в отриманні житла, оскільки ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання у квартирі АДРЕСА_2 та її чоловік ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання у квартирі АДРЕСА_3

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 забезпечені житлом на такому рівні, який виключає потребу у тимчасовому поліпшені їм житлових умов.

Документальне оформлення перепланування нежитлового приміщення у житлове не було завершене позивачами, тому ОСОБА_4 не могла отримати нежитлове приміщення для тимчасового проживання у ньому.

Крім цього, у рішенні № 424 не вказано ні строку, на який надається квартира ОСОБА_4 та її чоловікові ОСОБА_5, ні обставин, з якими пов?язується припинення тимчасового користування квартирою.

П.5 Рішення №424 передбачено виключення ОСОБА_4 з обліку згідно із поданою нею заявою. Отже, квартира згідно рішення №424 надається ОСОБА_4 та її чоловікові не для тимчасового покращення житлових умов, а відтак для застосування п.54 Правил не було підстав.

Рішенням №424 від 20.06.2014 року передбачено надання нежитлових приміщень за індексами 107-1,107-2,107-3 у будинку №350 на вул. Шевченка у м. Львові після їх перепланування статусу житлової квартири та присвоєння їй номеру 107. Тобто, до 20.06.2014 року ці приміщення в яких проживають позивачі, не мали статусу квартири з номером 107. Проте, у заяві ОСОБА_4, поданій 12.05.2014р. зазначено прохання надати житлову квартиру №107. На час подання ОСОБА_4 заяви у неї не могло бути впевненості, що рішення буде прийняте на її користь.

Згідно з листом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 22.01.2015 року №2501в-114 квартира на вул. Т.Шевченка, 350 згідно із заявою ОСОБА_4 від 12.05.2014 р. як службове житло не надавалась.

Відповідно до листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 11.02.2015 року ЛКП «Рясне-402» не входить до переліку підприємств і організацій м. Львова, яким надано дозвіл на самостійне ведення квартирного обліку.

Згідно з листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 23.04.2015 року за місцем праці в ЛКП «Рясне-402» на квартирному обліку ОСОБА_4 не може перебувати, оскільки дане підприємство не входить в перелік підприємств і організацій м. Львова, яким надано дозвіл на самостійне ведення квартирного обліку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 424 від 20.06.2014 року «Про перепланування нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру та подальше її використання» є протиправним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 15.04.2014 р. № 117 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії при виконкомі щодо технічної можливості проведення перепланування нежитлових приміщень під інд. 107-1 пл. 7,4 кв.м, 107-2 пл. 10,4 кв.м, 107-3 пл. 19,8 кв.м в будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру», суд приходить до наступного висновку.

Згідно з рішення виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження положення про міжвідомчі комісії при виконкомі і районних адміністраціях Львівської міської ради» №331 від 25.05.2007 року міжвідомча комісія при виконкомі розглядає питання і дає технічні висновки про технічну можливість переобладнання нежитлової площі у житлову. Для вирішення питання щодо технічної можливості переобладнання нежитлової площі у житлову необхідними є подання комісії, зокрема висновку ліцензованої організації про технічний стан будинку і можливість проведення реконструкції будинку (квартири) у разі надбудови, а також акту обстеження, складеного житлово-експлуатаційною комісією.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджено позивачами в судовому засіданні, зазначені документи не були подані на розгляд міжвідомчої комісії, оскільки ніяких обстежень в приміщенні не проводилось. Останнє обстеження приміщень в якому проживають позивачі проводилось в 2004 році і безвідносно до ОСОБА_4

Згідно з п.7 Положення висновки міжвідомчої комісії затверджуються наказом департаменту житлового господарства та інфраструктури, в якому вказується порядок подальшого вирішення питання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що висновок міжвідомчої комісії при виконкомі щодо технічної можливості проведення перепланування нежитлових приміщень під інд. 107-1 пл. 7,4 кв.м, 107-2 пл. 10,4 кв.м, 107-3 пл. 19,8 кв.м в будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру, затверджений наказом №117 прийнятий за умов відсутності передбачених положенням документів, а відтак підлягає скасуванню.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не було надано належних та достатніх доказів того, що їх дії були правомірними, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст.94 КАС України, судові витрати підлягають стягненню з місцевого бюджету м. Львова на користь ОСОБА_2, які складаються з витрат при поданні адміністративного позову в сумі 73,08 грн., витрат при поданні клопотання про витребування доказів в сумі 121,80 грн., витрат при поданні заяви про зміну предмета позову в сумі 73,08 грн. Разом судові витрати складають 73,08+121,80+73,08=267,96 грн. і саме ця сума підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним і скасування рішення та наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 424 від 20.06.2014 року «Про перепланування нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру та подальше її використання».

Визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 15.04.2014 р. № 117 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії при виконкомі щодо технічної можливості проведення перепланування нежитлових приміщень під інд. 107-1 пл. 7,4 кв.м, 107-2 пл. 10,4 кв.м, 107-3 пл. 19,8 кв.м в будинку АДРЕСА_1 під житлову квартиру».

Стягнути з місцевого бюджету м. Львова на користь ОСОБА_2 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 267,96 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення. В разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Радченко В.Є.