Справа № 201/13541/15-а(2-а/201/138/2015)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В
Головуючий у 1 інстанції - Черновський Г.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2015 рокусправа № 201/13541/15-а(2-а/201/138/2015)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання - Фірсік Д.Ю., за участю позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Мирошник Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 р. у справі №201/13541/15-а(2-а/201/138/2015) за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії як інваліду дитинства ІІІ групи з 01 квітня 2015 року; зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з 01 травня 2015 року; зобов'язати відповідача не стягувати виплачену пенсію за період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, стягнути з Державного бюджету витрати по сплаті судового збору у сумі 73,08 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 р. позовні вимоги задоволено.

Визнано дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати пенсії за втратою годувальника як інваліду ІІІ групи з 01 травня 2015 року не правомірними.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії за втратою годувальника як інваліду ІІІ групи з 01 травня 2015 року.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не стягувати з позивача виплачену їй пенсію за період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 73,08 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_2 працевлаштована в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська, у зв'язку з чим, враховуючи зміни внесені Законом №213-VIII не має права на отримання пенсії відповідно до ст.30 Закону №2262-XII.

Тож, виплату пенсії припинено тимчасово на виконання Закону №213-VIII, а не позбавлено її права та таку пенсію.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до 1 квітня 2015 року отримувала пенсію по втраті годувальника.

Позивач є державним службовцем та працює в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська.

З 1 квітня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213), яким внесені зміни до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач з вказаними діями відповідача не погоджується, вважає, що пенсія йому призначена довічно, а тому її виплата не може бути припинена в жодному випадку.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) в редакції Закону № 213, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно Закону № 2262 йому виплачуватись не повинна.

Колегія суддів зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію «Про державну службу» пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені статтею 54 Закону № 2262 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 2262 підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому колегія суддів вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 р. у справі №201/13541/15-а(2-а/201/138/2015) за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити з 1 червня 2015 року виплату ОСОБА_2 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В задоволенні іншої частині позову відмовити.

Вступна та резолютивна постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 18 листопада 2015 року, в повному обсязі постанова складена 19 листопада 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А.Олефіренко