Справа № 2а-12152/11/1370
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2015 р. м. Київ К/9991/32026/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної митної служби України, Львівської митниці про скасування наказу ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України від 06 жовтня 2011 року №2221-к про звільнення його з митного органу з посади старшого інспектора митного поста «Сокаль» Львівської митниці;

- визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці від 07 жовтня 2011 року №907-к про оголошення наказу Державної митної служби України від 06 жовтня 2011 року №2221-к про звільнення його з митного органу відповідно до пункту 1 статті 28 Дисциплінарного статуту митної служби України з посади старшого інспектора митного поста «Сокаль» Львівської митниці;

- поновити його на займану посаду та стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2011 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2011 року - без змін.

У касаційній скарзі позивач не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач з 26 липня 1994 року займав посаду старшого інспектора митного поста «Сокаль» Львівської митниці Державної митної служби України. наказом Державної митної служби України від 06 жовтня 2011 року №2221-к «По особовому складу митних органів» ОСОБА_2 звільнено з митного органу із займаної посади відповідно до пункту 1 статті 28 Дисциплінарного статуту митної служби України. Підставою видачі даного наказу стало вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, що виявилося у порушенні вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи та призвело до заподіяння матеріальних збитків державі та юридичній особі.

Видачі оскаржуваного наказу передувало службове розслідування, в результаті якого встановлено недотримання позивачем своїх службових обов'язав, що призвело до порушень вимог законодавства під час митного контролю та митного оформлення товару, зокрема частини 3 статті 86, пункту 2 статі 189 Митного кодексу України, частини 2 статті 18 Закону України «Про режим іноземного інвестування», пункту 5 Порядку видачі, обліку і погашення векселів, виданих під час ввезення в Україну майна як внеску іноземного інвестора до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, а також за договорами (контрактами) про спільну інвестиційну діяльність, та сплати візового мита у разі відчуження цього майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 серпня 1996 року №937, пункту 2 розділу «Прийняття ВМД до оформлення», пунктів 23, 24 розділу «Митний контроль» Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженої наказом Держмитслужби України від 20 квітня 2005 року №314, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 квітня 2005 року за №439/10719, підпункту 6.1 пункту 6 Порядку справляння митними органами ввізного (вивізного) та особливих видів мита під час митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 23 січня 2006 року №30, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2006 року №109/11983 та спричинило матеріальні збитки державі та юридичній особі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок про те, що будь-яких порушень під час звільнення позивача з митних органів відповідачами не допущено, Державною митної службою дана правильна юридична кваліфікація діям позивача і його обґрунтовано звільнено з митних органів.

Однак, даний висновок судів є передчасним.

Згідно зі статтею 21 Дисциплінарного статуту митної служби України, (далі - Дисциплінарний статут) порушення службової дисципліни - це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Статтею 22 Дисциплінарного статуту визначені діяння, які є порушеннями службової дисципліни, до яких, зокрема, належать порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників (пункт 1 статті 22).

Як видно зі змісту оскаржуваного наказу, підставою його видачі стало вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, яке виразилося у здійсненні ним митного контролю і митного оформлення товару, що ввозилося як внесок до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями з додатковою відповідальністю «Червоногвардійський завод металоконструкцій», за відсутністю належним чином оформленого документа - оригіналу простого векселя, облікованого Львівською митницею, подання якого до митного контролю та митного оформлення є обов'язковим. Крім того, при здійсненні митного контролю позивач належним чином не перевірив базу нарахування податку на додану вартість та суму стягнутого податку, що призвело до завищення бази оподаткування на суму ввізного майна та стягнення надлишку податку на додану вартість у сумі 35888,00 грн., чим завдано збитки юридичній особі.

Статтею 23 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних правопорушень до посадових осіб митної служби можуть бути застосовані такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) затримання на період до одного року присвоєння чергового спеціального звання; 4) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 5) попередження про неповну службову відповідність; 6) звільнення з митного органу.

Звільнення з митних органів є крайнім заходом відповідальності, підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби службової дисципліни, за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення з митного органу, повинно бути мотивовано.

Обов'язковість такого мотивування обумовлена тим, що застосування заходів дисциплінарного впливу до посадових осіб митної служби України чітко урегульовано розділом 4 Дисциплінарного статуту митної служби України, який визначає види дисциплінарних стягнень та порядок їх застосування, що має наслідком забезпечення належного захисту законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 27 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначені виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Однак, суди даючи оцінку правомірність дій відповідача при видачі наказу про звільнення позивача з митних органів, не в повному обсязі перевірили його обґрунтованість та не встановили чи враховані всі обставини, що мають значення для застосування крайнього заходу відповідальності - звільнення з посади.

Крім того, в силу пункту 1 статті 28 Дисциплінарного статуту звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення посадовою особою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам.

Судами встановлено, та як зазначено в оскаржуваному наказі, позивача звільнено з підстав зазначених в пункті 1 статті 28 Дисциплінарного статуту.

Однак, судами не враховано, що за наслідками розгляду матеріалів перевірки щодо законності дій службових осіб митного поста «Сокаль» Львівської митниці» старшим слідчим прокуратури Львівської області 17 листопада 2011 року прийнято поставу про відмову у порушення кримінальної справи. Зі змісту даної постанови видно, що позивачем допущено порушення митного оформлення майна. В той же час, такі дії ОСОБА_2 не завдали жодної шкоди юридичній особі, оскільки суму сплаченого податку на додану вартість задекларовано до податкового кредиту.

Допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. 160, 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2011 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Державної митної служби України, Львівської митниці про скасування наказу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

судді: С. В. Головчук

Ю.К. Черпак