Справа № 813/4684/14
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 876/10092/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року в адміністративній справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У липні 2014 року позивач Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області (на даний час ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № від 20.06.2014 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Відповідач у суді першої інстанції позовних вимог не визнав, подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позову.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області № від 20.06.2014 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права і неповним з'ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що позивачем у строк встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до 20.05.2014 року не сплачено податкове зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 429487,10 грн., у зв'язку з цим відповідачем сформовано рішення № про застосування штрафних санкцій в розмірі 42948,71 грн. та нарахування пені в розмірі 429,49 грн..

За результатами апеляційного розгляду справи просить апелянт скасувати постанову суду від 25.09.2014 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в засідання суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем ДПІ у Галицькому районні м. Львова проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку дотримання законодавства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску позивачем Львівським державним університетом внутрішніх справ та складено акт № 754/1730/08571995 від 24.06.2014 року (а.с. 7).

У вказаному акті перевірки зазначено, що позивачем порушено п.п.1 п.1 ст.26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2014 року по терміну сплати до 20.05.2014 року.

Також встановлено, що відповідачем винесено відносно позивача рішення № від 20.06.2014 р., яким застосовано до позивача штраф у розмірі 42948,71 грн. та нараховано пеню в розмірі 429,49 грн., за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за 21.05.2014 року (а.с. 8).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень податкового органу про порушення позивачем норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування оскарженого рішення, з врахуванням наступного.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 п.1, ч.10 ст.9 цього Закону, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць. Днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Частиною 11 статті 9 вказаного Закону встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Таким чином, підставою для застосування до платника єдиного внеску штрафних санкцій є несвоєчасне нарахування та/або несплата у встановлені строки суми єдиного внеску.

Так, долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень за квітень 2014 р. (а.с. 59-70, 134-148) підтверджується, що позивач сплатив єдиний внесок нарахований згідно з самостійно поданим звітом за квітень 2014 року (а.с. 116), не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, шляхом сплати до бюджету 1170435,96 грн., в тому числі 690190,94 грн. єдиного внеску з нарахованої та виплаченої заробітної плати та 480245,02 грн. єдиного внеску нарахованого на суму грошового забезпечення.

Наведені обставини справи підтверджуються також постановою Галицького районного суду м. Львова від 13.08.2014 р. по справі № 461/7384/14-а, яка набрала законної сили, і якою встановлено, що кошти по сплаті єдиного внеску були списані з рахунку позивача у строки, передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та поступили на рахунок органу доходів і зборів (а.с. 24-25).

Також судом першої інстанції об'єктивно встановлено, що позивачем при сплаті єдиного внеску з грошового забезпечення за березень 2014 року, в платіжних дорученнях помилково було зазначено реквізити розрахункового рахунку 101, призначеного для сплати єдиного внеску з заробітної плати. При цьому в позивача за вказаний період виникла переплата по єдиному внеску із заробітної плати, тоді як по єдиному внеску з грошового забезпечення (рахунок 102) виникла недоплата. Разом з цим, вказана обставина не вплинула на загальну суму 1170435,96 грн. сплачених зобов'язань по єдиному внеску та не стосувалась періоду, за який проведено відповідачем перевірку та застосовано фінансові санкції.

Крім цього, суд першої інстанції вірно врахував, що згідно п. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затв. наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 984, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Згідно абз. 4 п. 86.7 ПК України, за наслідками перевірки керівником органу державної податкової служби (або його заступником) приймається рішення про визначення грошових зобов'язань з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності).

З матеріалів справи видно, що оскаржене рішення відповідачем прийнято 20.06.2014 р., однак Акт про встановлення порушення, на підставі якого до позивача застосовано фінансові санкції, складено 24.06.2014 р.. Таким чином, відповідачем порушено порядок винесення рішення про визначення грошових зобов'язань платнику податків, що передбачає в першу чергу перевірку, за наслідками якої, у разі виявлення порушень, складається акт, а в подальшому на підставі висновків визначених у даному акті перевірки приймається рішення про визначення грошових зобов'язань.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржене рішення відповідача від 20.06.2014 року прийнято без належної перевірки та врахування усіх обставин справи, а твердження апелянта про порушення позивачем вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» спростовуються матеріалами справи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, постанова суду від 25.09.2014 р. винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року в адміністративній справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16.11.2015 року.