Справа № 257/3159/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/3640/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Заїки М.М., Олексієнка М.М..,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька (далі - Управління ПФУ) про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 07 жовтня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано незаконним рішення Управління ПФУ від 18.01.2013 року №133 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №2 період роботи з 08.06.1984 року по 28.04.1995 року на посаді «електрозварника ручної зварки» у будуправлінні №1 тресту «Донецькжитлобуд №1».

Зобов'язано відповідача призначити та сплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) з 15.10.2012 року.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цього суду і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивач з 06.09.1976 року по 01.02.1995 року працював у будівельному управлінні треста «Донецькжитлобуд №1». Зокрема, у період з 08.06.1984 року по 01.02.1989 року працював газоелектрозварником ручної зварки 4 розряду, а з 01.02.1989 року по 27.04.1995 року був електрогазозварником ручної зварки 5 розряду.

Згідно пільгової довідки від 03.01.2013 року №13/32, наданої підприємством КП «Донецькжитлобуд №1», позивач у період з 06.09.1979 року по 08.06.1984 року працював монтажником по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, а з 08.04.1984 року по 28.04.1995 року - електрозварником ручної зварки.

У січні 2013 року позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком, однак отримав відмову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перевіркою по підприємству КП «Трест «Донецькжитлобуд №1» було встановлено, що позивач у спірний період з 08.06.1984 року по 25.01.1991 року працював за професією «електрогазозварник», яка не була передбачена чинним на той момент Списком № 2 виробництв, робіт, професій та посад робота, в яких дає право на державну пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, то відповідач обґрунтовано не зарахував такий період до пільгового стажу позивача і обґрунтовано відмовив останньому у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що цим судом безпідставно не прийнята до уваги довідка КП «Трест Донецькжитлобуд № 1» від 03.01.2013 року щодо помилки робітника відділу кадрів підприємства, в результаті чого професія позивача записана в трудову книжку як «газоелектрозварник ручної зварки» замість «електрозварник зварки». Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що атестація була проведена у КП «Трест Донецькжитлобуд № 1» у встановлені строки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 2 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Враховуючи період, за який виник спір щодо стажу позивача, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягають Списки, чинні в період роботи останнього на підприємстві починаючи з 1976 року по 1995 рік газоелектрозварником та електрогазозварником. Такими, зокрема, є постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10, Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162 та Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.

Так, у Списку №2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, у період роботи позивача з 1 серпня 1976 р. до 26 січня 1991 року (дата набрання чинності списків, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10) дійсно відсутня професія «газоелектрозварника».

Проте у постанові Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173 до Списків № 2 в Розділі ХХХІІ «Загальні професії» віднесені посади «електрозварників та їх підручних» і «газозварників та їх підручних».

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з положень Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

У відповідності з пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За змістом пункту 8 цього ж Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173.

При цьому у пункті 9 Порядку визначено, що пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються: 1) за Списком № 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1, а інша в Списку № 2; на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1 або Списку №2, а інша цими Списками не передбачена.

Тобто, висновок суду апеляційної інстанції у частині задоволених позовних вимог щодо підтвердження стажу позивача, що дає право на пільгову пенсію є повністю обґрунтований.

Доводи відповідача про те, що таких професій як «газоелектрозварник» та «електрогазозварник» у вказаному Списку не передбачено, суперечать положенням Порядку № 383 та конституційним правам позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

Крім того, судом апеляційної інстанції правильно враховано наявність у матеріалах справи довідки КП «Трест Донецькжитлобуд № 1» від 03.01.2013 року щодо помилки робітника відділу кадрів підприємства, в результаті чого професія позивача записана в трудову книжку як «газоелектрозварник ручної зварки» замість «електрозварник зварки».

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції стосовно безпідставності посилання відповідача на відсутність доказів щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві, де працював позивач, оскільки матеріалами справи підтверджено, що атестація була проведена у КП «Трест Донецькжитлобуд №1» у встановлені строки.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що позивачем надано усі необхідні документи для призначення спірної пенсії.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Заїка

М.М. Олексієнко