Справа № 754/15585/15-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/531/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2015 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., відповідно до ст. 183-2 КАС України, розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (раніше ОСОБА_1) до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (раніше ОСОБА_1) звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, просила визнати дії відповідача, що виражені у відмові призначити їй пенсію, - неправомірними та зобов»язати Управління призначити їй пенсію за віком.

Стороною відповідача - Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до суду надано заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких дії Управління відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що представник позивача 12.09.2015 року звернувся до Управління ПФУ в Деснянському районі м. Києва з заявою про призначення та перерахунок пенсії позивача відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на подану заяву 03.10.2015 року на адресу представника позивача надійшов лист від 24.09.2015 року у якому Управлінням було зазначено про відсутність правових підстав для призначення та перерахунку пенсії позивачу.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов′язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов′язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв»язок між фізичною особою та Україною, що знаходять свій вияв у їх взаємних правах та обов»язках.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено перелік документів, які підтверджують громадянство України, а саме: паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члену екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Статтею 19 «Про громадянство України» передбачено, що підставами для втрати громадянства України є: добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

В матеріалах справи міститься копія клопотання позивача до Окружного суду США про зміну імені від 04.05.1995 року, в якому також зазначено, що рішення про зміну імені приймається одночасно з присягою на вірність Сполучених Штатів Америки.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», загальнообов»язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: законодавчого визнання умов і порядку здійснення загальнообов»язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» визначено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг із солідарної системи. Такими є: громадяни України, які застраховані згідно із цим законом і досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього закону, та інші особи, передбачені цим Законом; особи, яким до набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) з іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їх сімей.

Крім того, на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обв»язковість яких надана Верховною Радою України, мають право іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Позивач в своїх позовних вимогах посилається на ст. 51 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон, пенсія призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від»їздом, рахуючи з місяця, що настає за місцем зняття з обліку за місцем постійного проживання.

Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України.

Для цього перед від»їздом пенсіонер (тобто особа, яка вже отримує пенсію на території України) має звернутися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду за місцем одержання пенсії в Україні.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач перед виїздом за кордон, не зверталася з заявою до Управління ПФУ про призначення їй пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», така пенсія їй не призначалася і відповідно не отримувалася нею.

Також, в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 довгий час на території України не проживає, з 07.09.2005 року є громадянкою Сполучених Штатів Америки, тому підстав для призначення пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» немає.

Крім того, право на зароблену пенсію можна реалізувати лише в тих державах, з якими Україна уклала міжнародні договори, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення»у випадках, коли громадяни, які проживають за кордоном і якщо пенсія їм призначена внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, то в такому разі пенсія може бути виплачена за відсутності міжнародного договору.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На сьогоднішній день Україна не має міжнародного договору зі Сполученими Штатами Америки з питань пенсійного забезпечення.

Аналізуючи все вище викладене та зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,4,17,18,19,49,51,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (раніше ОСОБА_1) до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її отримання.

Головуючий: