Справа № 815/3000/14
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/55378/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Заїки М.М., Олексієнка М.М.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» (далі - Громадська організація) до ректора Національного університету «Одеська юридична академія» Завальнюка Володимира Васильовича про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії ректора Національного університету «Одеська юридична академія» Завальнюка В.В., що полягають у ненаданні відповіді та запитуваної публічної інформації на запит позивача про надання інформації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.11.2013 року Громадською організацією було направлено на адресу ректора Національного університету «Одеська юридична академія» Завальнюка В.В. запит на інформацію №899/4-13 щодо надання належним чином засвідчених копій документів: Статуту вищого навчального закладу (далі - ВНЗ); свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; довідки про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками; ліцензії ВНЗ та додатки до неї; витягу ВНЗ із Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців; правил прийому до ВНЗ у 2014 році; Положення про приймальну комісію ВНЗ; наказу про затвердження про затвердження складу приймальної комісії.

Відповідачем 2 грудня 2013 року було отримано вказаний лист.

Відповідь на запит оформлено у вигляді листа від 06.12.2013 року № 3469-3 і фактично надіслано адресатові 09.12.2013 року.

Даним листом позивачу пропонувалось відшкодувати фактичні витрати на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є Національний університет «Одеська юридична академія», у зв'язку з відсутністю обґрунтованих підстав для безоплатного надання інформації та потребою виготовлення копій документів більш як 10 сторінок. Розрахунок на відшкодування таких витрат додавався.

Правила прийому до Національного університету «Одеська юридична академія» в 2014 році не були надані позивачу, оскільки 22.11.2013 року їх було направлено на погодження до Міністерства освіти і науки України і станом на момент звернення вищевказані Правила знаходились на погодженні у Міністерстві освіти і науки України. Позивачу було надано копію наказу Міністерства освіти і науки України від 11.11.2013 року №1582 «Про затвердження Графіку погодження Міністерством освіти і науки України правил прийому до вищих навчальних закладів у 2014 року» та копію супровідного листа від 22.11.2013 року №3356/1-3.

В матеріалах справи міститься копія Наказу №6396-21 «Про склад приймальної комісії Національного університету «Одеська юридична академія» від 20.12.2013 року.

Відповідно до вимог ч. 9. п. 1. 3 Положення про Приймальну комісію Національного університету «Одеська юридична академія» наказ «Про затвердження складу приймальної комісії Національного університету «Одеська юридична академія» видається керівником університету до кінця січня кожного року, а тому станом на 06.12.2013 року не був наданий на запит позивача.

Крім того, позивачу були надіслані: заявка на виписку рахунка для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію та рахунок для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію. Вказані документи, містять у собі інформацію про назву документу, вартість виготовлення 1 аркушу, кількість аркушів і загальну ціну.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення і забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI).

Згідно до ст. 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (ст. 3 Закону).

Частиною 1 ст. 5 Закону №2939-VI передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Вимогами ст.22 Закону № 2939-VI передбачено право розпорядника інформації відмовити в задоволенні запиту, якщо: - розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; - інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої ст. 6 цього Закону; - особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; - не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону).

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідачем було надано обґрунтовану відповідь на запит позивача у встановленому законом порядку з наданням підтверджуючих документів.

Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано не прийняли до уваги посилання позивача на те, що згідно ст. 21 Закону № 2939-VI при наданні особі інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

На теперішній час у законодавстві відсутнє визначення терміну «предмет суспільного інтересу». Цей термін є оціночною категорією, а тому колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що при наданні оцінки даної категорії інформації немає підстав для віднесення її до такої, що становить суспільний інтерес в цілому.

Також суди правильно зазначили, що відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені Законом №2939-VI строки у разі настання обставин непереборної сили. Такі обставини не мали місце на час виникнення спірних правовідносин, а тому підстав для застосування ч. 6 ст. 22 цього Закону не було.

Позивачем не було оплачено фактичних витрат на копіювання документів, які надаються за запитом на інформацію, що є підставою для відмови відповідачем у задоволенні запиту. Така підстава зазначена у ст. 21 Закону №2939-VI, відповідно до якої розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту у випадку, якщо особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені цією статтею фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком.

Враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в позові з огляду на те, що відповідач діяв в межах наданої компетенції відповідно до вимог законодавства і не порушував права та законні інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Заїка

М.М. Олексієнко