Справа № 826/6559/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2015 р. м. Київ К/800/35455/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2015 у справі за позовом Державної казначейської служби України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій,

встановила:

У квітні 2015 року Державна казначейська служба України звернулася з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Здійснено процесуальне правонаступництво Державної виконавчої служби України Департаментом державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2015, як такі що не відповідають нормам чинного законодавства та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби винесено постанову від 24.03.2015 ВП № 18798090 про стягнення з Державної казначейської служби України витрати на проведення виконавчих дій в сумі 157,32 грн. по виконавчому провадженню, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-а-4755 від 25.03.2010 про стягнення з державного бюджету України на користь фізичної особи судових витрат. В подальшому відповідачем було здійснено певний перелік виконавчих дій, у зв'язку з невиконанням судового рішення у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання, після чого винесено спірне рішення про стягнення витрат на їх здійснення.

Відмовляючи в задоволені позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що станом на момент відкриття виконавчого провадження механізм виконання рішень про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ встановлювався Законом України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону № 606-ХІV, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), а відтак відповідачем було правомірно прийнято до виконання виконавчий документ і як наслідок, правомірно здійснені певні виконавчі дії.

В свою чергу, механізм виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів (далі - кошти бюджету) або бюджетних установ, шляхом безспірного списання, у тому числі з реєстраційних та спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Державного казначейства, що прийняті судовими та іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до Закону мають право приймати такі рішення (далі - державний орган), визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2008 № 609 (далі - Порядок).

Відповідно до п.2 Порядку (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) рішення державних органів про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджету, в тому числі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, виконуються в порядку надходження виключно органами Державного казначейства з попереднім інформуванням Мінфіну.

Згідно п.4 Порядку (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) юридичні та фізичні особи, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення коштів за рахунків, на яких обліковуються кошти бюджету, подають ці рішення органам Державного казначейства, що здійснюють безспірне списання, у разі, зокрема, повернення за рішенням суду.

Відповідно до п.11 Порядку рішення про стягнення коштів, які належать до загальнодержавних видатків державного бюджету, подаються юридичними чи фізичними особами або їх представниками для виконання органам державної виконавчої служби та приймаються до виконання в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 12 Порядку визначено, у разі надходження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, виконавчого документа та оформленої у двох примірниках платіжної вимоги Державне казначейство здійснює безспірне списання коштів, які належать до загальнодержавних видатків державного бюджету, в межах бюджетних призначень, установлених законом про державний бюджет за відповідною програмою загальнодержавних видатків.

Проте судами попередніх інстанцій не досліджено чи направлялися на виконання п. 12 Порядку органом державної виконавчої служби вказані документи до Казначейства та чи виконані вони безпосередньо Казначейством.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2015 необхідно скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2015 у справі за позовом Державної казначейської служби України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

С.С. Пасічник