Справа № 802/3559/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 листопада 2015 р. Справа № 802/3559/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі

до: ФОП ОСОБА_1

про: стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості в сумі 5439,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача утворилася заборгованість перед УПФ України у Бершадському районі зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 5439,29 грн. Зазначену суму заборгованості відповідач в добровільному порядку не сплачує, в зв'язку з чим поданий адміністративний позов.

Ухвалою суду від 28.09.2015 відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.10.2015 суд перейшов до загального порядку розгляду справи та зобовязав позивача надати суду мотиви щодо підстав стягнення боргу з відповідача за умови зняття останнього 15.01.2015 р. з обліку Бершадської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області та органів статистики, Міндоходів, Пенсійного фонду України, в яких ФОП ОСОБА_1 перебувала на обліку.

13.11.2015 позивач надіслав на адресу суду пояснення, згідно яких видно, що відповідач був знятий з обліку вищевказаних органів в зв'язку із зміною чинного законодавства, тобто передачі нарахованого єдиного внеску до Бершадської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області. Разом з поясненнями було надано докази направлення вимоги №Ф 289-13 від 01.04.2013 відповідачу та картку особового рахунку платника, яка обрала спрощену систему оподаткування.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим провести розгляд і вирішення справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована в УПФ України у Бершадському районі як платник єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідачем своєчасно не сплачувався нарахований за відповідний базовий звітний період єдиний внесок, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 5439,29 грн. Заборгованість підтверджується карткою особового рахунку платника (а. с. 4).

В зв`язку з несплатою самостійно визначеної заборгованості, відповідачу була надіслана вимога №Ф 289-13 від 01.04.2013 р. в сумі 5439,29 грн. (а. с. 5).

Відповідно до п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон), з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску. Перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється.

Відповідно до пп. 1.2 п. 1 ст. 1 Закону єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообовязкового державного соціального страхування в обовязковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України платник єдиного внеску зобовязаний подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообовязкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галу зі статистики.

Частина 8 ст. 9 Закону передбачає, що платники єдиного внеску зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобовязані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється виключно у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкриті в органах Державного казначейства України для його зарахування.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Невчасна сплата заборгованості зі страхових внесків порушує інтереси держави, оскільки ненадходження коштів не дає змоги у повному обсязі здійснювати завдання у сфері пенсійного забезпечення.

Разом з тим, із досліджених судом доказів з'ясовано, що ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність про що свідчить внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 28.07.2014 року запис №2002908 (а.с .22).

Згідно з листом Міністерства доходів і зборів України № 16051/7/99-99-18-02-01-17 від 07.07.14 Законом №1258 були внесені зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", зокрема, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця така фізична особа користується правами, виконує обовязки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою підприємцем.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 до внесення запису до Єдиного державного рестру при припинення підприємницької діяльності користувалася правами, виконувала обов'язки та несла відповідальність платника єдиного внеску, а відтак відповідач у порушення норм чинного законодавства протиправно не сплатила суму єдиного внеску у розмірі 5439,29 грн. за 2013, у зв'язку із чим на дату звернення УПФ України у Бершадському районі до суду за нею рахується вказана заборгованість, яка підлягає стягненню у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у звязку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог.

Частиною 4 ст. 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є субєкт владний повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі (вул. Радянська, 23, м. Бершадь, Вінницька область, 24400, МФО 302076, інд. код 20106157) заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування в розмірі 5439,29 грн. (п'ять тисяч чотириста тридцять дев'ять гривень 29 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Суддя:

Секретар: