Справа № 22а-10200/11
Суддя: Панченко О. О.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі Головуючого - Панченко О.О.

Судді: Дорош А.І., Обідіної О.І.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою У правління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 10 вересня 2010 року

справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду Дикунському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання у належному розмірі нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії дитині війни ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 10 вересня 2010 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області щодо не нарахування ОСОБА_2 підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в розмірі встановленому фц 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01 мчня 2009 Р0КУ по 31 серпня 2010 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про агадьнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати- за період з 1 січня 12009 року по 31 серпня 2010 року, з урахуванням проведених раніше виплат відповідно ;(Ь|ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі УПФУ просить вищевказане рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврегульзваність ца законодавчому рівні порядку виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне децсійне ртрахування, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дитини війни та відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право На отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу доплати до еіНсїї, вфповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. При цьому, Зазначені висновки суду ґрунтувались на тому, що в 2009 р. та в 2010 р. законодавцем дія положень ст, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не обмежувалась

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835-У 1 від 26 грудня;20О8 року, надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених бюджетними програмами.

Вказана стаття передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, критерієм (розрахунку якиу є розмір мінімальної заробітної плати. Таким чином, її дія не ф і а спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат відповідно до їни « Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до необхідність задоволення даного позову та зобовязання відповідача провести та виплату позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, колегія суддів, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановленні Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не шили ІЖоднрї дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не соналц ;воїх повноважень без поважних причини.

0т же рішення суду слід вважати законними, обґрунтованими і таким, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.. ст.. 186-2, 195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області - залишити без задоволення.

Ріщення Диканського районного суду Полтавської області від 10 вересня 2010 року - іалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає оскарженню протягом ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного іуйу України.

С У Д Д І: (підписи)

ВІРНО: