Справа № 821/1569/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2015 р. м. Київ К/800/63240/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Чалого С.Я.
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу
за касаційною скаргоюДержавної фінансової інспекції в Херсонській області
напостанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року
у справі№821/1569/14
за позовомГоловного управління Держземагентства у Херсонській області
доДержавної фінансової інспекції в Херсонській області
третя особаДержавне підприємство «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»
провизнання протиправною та незаконною вимоги

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року Головне управління Держземагентства у Херсонській області (далі - Управління) звернулось з позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, третя особа - Державне підприємство «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання протиправною та скасування вимоги від 29.04.2014 року № 21-07-14-14/2581.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано пункт другий вимоги Державної фінансової інспекції у Херсонській області від 29 квітня 2014 року № 21-07-14-14/2581 щодо зобов'язання Головного управління Держземагентства у Херсонській області зменшити кредиторську заборгованість, що обліковується в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Херсонській області по загальному фонду державного бюджету за КПКВ 28003030 "Проведення земельної реформи" по КЕКВ 2281 "Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм" по контрагенту Державне підприємство "Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на загальну суму 2236246,88 грн.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Державна фінансова інспекція в Херсонській області звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі направлення від 01.04.2014 року № 430 заступником начальника відділу Державної фінансової інспекції в Херсонській області Стрельченко М.Л. проведено перевірку державних закупівель в Головному управлінні Держземагентства у Херсонській області за період з 01.01.2013р. по 01.03.2014р., про що складено акт від 16.04.2014р. № 07-17/28.

Перевіркою встановлено, що за результатами проведеної Управлінням процедури державних закупівель між позивачем та ДП «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» укладено договір на виконання робіт за державні кошти від 24.09.2013 р. № 344/129, предметом якого є проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території 17 районів Херсонської області.

Перевіркою встановлено дотримання Управлінням вимог законодавства при укладенні договору, взятті та обліку зобов'язань за вказаним договором, підтверджено наявність переданої позивачу в повному обсязі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та відповідність цієї технічної документації вимогам законодавства.

Проте, в ході проведення зустрічної звірки в ДП «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» відповідачем будо встановлено порушення третьою особою під час виконання робіт за договором від 24.09.2013 р. №344/129 вимог п.п.1, 7 Порядку використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок, затвердженого постановою КМУ від 13.07.1998 р. № 1075, та п.4.4.16 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 р. №56 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.06.1998 р. за №393/2833.

Зокрема, відповідач зазначив те, що третьою особою не підтверджено виконання робіт з визначення координат автономними супутниковими методами на загальну суму 2 236 246,88 грн., а відтак не підтверджені понесені витрати на виконання цих робіт у зазначеній сумі.

На підставі акту перевірки, 29.04.2014 р. начальнику Головного управління Держземагентства у Херсонській області пред'явлено вимогу № 21-07-14-14/2581, якою вимагалось зменшити кредиторську заборгованість, що обліковується в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Херсонській області по загальному фонду державного бюджету за КПКВ 28003030 "Проведення земельної реформи" по КЕКВ 2281 "Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм" по контрагенту Державне підприємство "Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на загальну суму 2236246,88 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що покладені в основу акту перевірки та вимоги доводи відповідача про непідтвердження понесених третьою особою витрат по виконанню робіт з визначення координат автономними супутниковими методами, а відтак наявність порушень у позивача, є незаконними, та порушують права позивача. Крім того, вимога не відповідає критеріям законності і обґрунтованості, визначеним ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки судів передчасними, враховуючи наступне.

Згідно з Положенням Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2013 року, 13 травня 2013 року, 20 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-93а14 відповідно) та у постанові від 16 вересня 2015 року.

Таким чином, оскільки обставини справи встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 225, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року скасувати, та ухвалити у справі нове рішення.

В позові Головного управління Держземагентства у Херсонській області до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, третя особа - Державне підприємство «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання протиправною та незаконною вимоги - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: