Справа № 813/101/15
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Справа № 876/3150/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства у Львівській області, третя особа Княжівська сільська рада про визнання протиправною відмову і зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Держземагентства у Львівській області в якому просили, з урахуванням уточнень (а.с. 107-111), визнати протиправною відмову від 19.12.2014 року №31-13-0.5-11699/2-14, Головного управління Держземагентства у Львівській області в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, визнати протиправною відмову від 17.12.2014 року № 31-13-0.5-11520/2-14, Головного управління Держземагентства у Львівській області в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; зобов'язати Головне управління Держземагентства у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11.11.2014 року №4274/01-08, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, зобов'язати Головне управління Держземагентства у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 11.11.2014 року №4275/01-08, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,60 га у власність для ведення особистого селянського господарства, зобов'язати Головне управління Держземагентства у Львівській області, його начальника та інших посадових і службових осіб, що мають відповідні повноваження - надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства відповідно до клопотання громадянина України ОСОБА_1 від 11.11.2014 року №4274/01-08, зобов'язати Головне управління Держземагентства у Львівській області, його начальника та інших посадових і службових осіб, що мають відповідні повноваження - надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту орієнтовною площею 1,60 га у власність для ведення особистого селянського господарства відповідно до клопотання громадянки України ОСОБА_2 від 11.11.2014 року №4275/01-08.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1, ОСОБА_2 оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначають, що клопотання № 4274/01-08 та 4275/01-08 від 11 листопада 2014 р. до Головного управління Держземагенства у Львівській області, щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність заявникам, земельних ділянок, які перебувають у державній власності, знаходяться на території Княжівської сільської ради Золочівського району та знаходяться за межами населеного пункту, були оформлені відповідно до вимог частини 6 статті 118 ЗК України.

Листами від 19.12.14 р. № 31-13-0.5-11699/2-14 та від 17.12.14 р. №31-13-0.5- 11520/2-14, адресованим позивачам відповідно, ГУ Держземагенства у Львівській області відмовило позивачам у надані дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, посилаючись на ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України та лист Княжівської сільської ради №161 від 05.12.2014р.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Жодної такої підстави Відповідачем не зазначено. Крім того, наведений перелік підстав є вичерпним, і не містить такої підстави як відсутність погодження інших органів, погодження з якими не передбачено ЗК України.

Порядок надання земельних ділянок безоплатно у власність громадян України врегульовано статтею 118 ЗК України. Цей порядок не передбачає погодження питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з іншими органами виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

ГУ Держземагенства у Львівській області в згаданих листах послався на доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 р. №37732/0/1-14.

Відповідно до ст. 57 Конституції України та частини 1 Указу Президента України №503/97 від 10.06.1997р - для набрання юридичної сили потрібно було оприлюднити. Назване доручення офіційно не оприлюднювалося та не має сили нормативно-правового акту. Тому посилання на нього є протиправним. Крім того апелянт звертає увагу суду, що повноваження першого віце-прем'єр-міністра України, визначені статтею 43 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» не передбачають надання доручень. Такі повноваження має прем'єр-міністр України, який «спрямовує, координує та контролює діяльність членів Кабінету Міністрів України, керівників інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, дає з цією метою доручення, обов'язкові до виконання зазначеними органами та посадовими особами» (п.2 ч. 1 ст.42 названого Закону). Відповідач в коло зазначених осіб не входить.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України що затверджене Указом Президента України №445/2011 від 08.05.2011 р. Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо - геодезичної і картографічної діяльності. Держземагентство України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Віце-прем'єр-міністра України не може втручатися в роботу Держземагенства України.

Також ТУ Держземагенства у Львівській області послалося на рішення колегії Держземагенства України від 14.10.14 р. №2/1 «Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності» та введено в дію наказом Держземагенства України від 15.10.14 р. №328. Пункт 2 цього рішення передбачає: «Начальникам головних управлінь Держземагенства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою».

Відповідно до п.5.4 «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів» від 12.04.2005 р. № 34/5 - рішення колегії Держземагенства України від 14.10.14 р. №2/1 потрібно було зареєструвати в Мінюсті України

В той же час зазначене рішення не зареєстровано Мінюстом України і не має сили нормативного акту. А відповідно до статті 19 Конституції України «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до листа № 161 від 05.12.2014р. Княжівська сільська рада, Золочівського району, Львівської обл. відмовила у наданні дозволу ГУ Держземагенством у Львівській обл., для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок що знаходяться за межами населеного пункту у власність громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0га та 1,60га аргументуючи обмеженням кількості вільних земельних ділянок та потребою відведення земельних ділянок членам антитерористичної операції (далі АТО) на Сході України що проживають у с. Княже, Львівська обл.

Княжівська сільська рада, Золочівського району, Львівської обл. для юридичного обґрунтування відмови послалася на пункт 14 статті 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постанова КМУ №413 від 20.08.2014 прирівнює учасників АТО до учасників бойових дій, що перелічені у статті 6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Пільги що надаються учасникам бойових дій перелічені у статті 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема у пункті 14 вказано: «першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом».

Згідно Земельного кодексу України та ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», № 5245-VI, 6 вересня 2012 року - земельні ділянки для будівництва, садівництва та городництва знаходяться в межах населених пунктів та перебувають у комунальній власності.

Відповідно до ст. 25-26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селещні, міські ради мають право відводити у власність фізичним та юридичним особам земельні ділянки що перебувають у межах населених пунктів.

Відповідно до Земельного Кодексу України всіма землями сільськогосподарського призначення що перебувають за межами населених пунктів (позначені кварталами « 000») розпоряджається (управляє) Державне земельне агентство України, через Головні управління Держземагенства України в областях.

Відповідно до листа № 161 від 05.12.2014р. Княжівська сільська рада, відмовила у наданні дозволу ГУ Держземагенством у Львівській обл., для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок що знаходяться за межами населеного пункту у власність громадянам ОСОБА_1 ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0га та 1,60га аргументуючи тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є жителями Княжівської сільської ради, чим на думку заявників (позивачів) вийшла за межі повноважень передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та порушила їхні конституційні та законні права відповідно до ст. 13, 14, 19 Конституції України та ст. 116-123 Земельного Кодексу України згідно яких громадянин Украйни має право отримати у власність земельну ділянку за межами населеного пункту сільськогосподарського . призначення в будь якому місці України не залежно від своєї реєстрації чи постійного місця проживання, якщо це не суперечить Конституції та законам України.

Також апелянти зазначають, що листи від 19.12.14 р. № 31-13-0.5-11699/2-14 та від 17.12.14 р. №31-13-0.5-11520/2-14, адресовані позивачам відповідно, були надані з порушенням ст. 116 - 123 Земельного кодексу України, згідно яких відповідь на клопотання надається на протязі 30 календарних днів. Клопотання № 4274/01-08 та 4275/01-08 були подані до ГУ Держземагенства України у Львівській обл. 11 листопада 2014 р., отже лист ГУ Держземагенства України у Львівській обл. №31-13-0.5-11699/2-14 від 19.12.14 р. наданий із запізненням на 8 днів, а лист ГУ Держземагенства України у Львівській обл. №31-13-0.5-11520/2-14 від 17.12.14 р. наданий з простроченням терміну на 6 днів.

На підставі наведеного просять скасувати постанову суд першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.11.2014 року позивачі звернулись до відповідача з клопотаннями про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства та з клопотанням про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,60 га у власність для ведення особистого селянського господарства. Листами Головного управління Держземагентства у Львівській області від 19.12.2014 року №31-13-0.5-11699/2-14 та від 17.12.2014 року №31-13-0.5-11520/2-14 позивачам було відмовлено у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, про котрі клопотали позивачі. З даних аналогічних за змістом листів-відмов відповідачем повідомлено позивачів, що відповідно до рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року, введених в дію наказом Держземагентства України від 15.10.2014 року № 328 щодо виконання доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 року № 37732/0/1-14, територіальні органи Держземагенства зобов'язані при прийняті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховувати обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування, а відтак Головне управління не може надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок, оскільки Княжівська сільська рада листом №161 від 05.12.2014 року не погоджує надання позивачам дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення запрошуваних позивачами земельних ділянок.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Також суд вірно зазначив, що пунктом 4 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року № 445 передбачено, що Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб. Наказом Мінагрополітики України від 25.01.2013 року № 40, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.02.2013 року за №260/22792, внесено зміни до Положення про Головне управління Держземагентства в області (затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.05.2012 року № 258, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 року за № 852/21164), згідно з яким Головні управління Держземагентства у областях наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Відповідно до вищезазначеного Положення про Головне управління, Головне управління Держземагентства в області (надалі - Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, наказами Держземагентства України, дорученнями Голови Держземагентства України та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держземагентства України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, Держземагентство України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.

Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідальні перед Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні йому.

Віце-прем'єр-міністром - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсманом В.Б. надано Держземагентству України відповідне доручення від 08.10.2014 року 37732/0/1-14 з терміном виконання з 15.10.2014 року. Це рішення направлено на реалізацію Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, яка схвалена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 року № 333-р та Плану заходів щодо її реалізації, затвердженого розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року № 591-р, та спрямована на розширення повноважень органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин та посилення ролі органів місцевого самоврядування в управлінні землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів.

На виконання даного доручення Віце-прем'єр-міністра Держземагентством України прийнято наказ 15.10.2014 року № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року», яким запроваджено з 15.10.2014 року обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування Щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, яким передбачено начальникам Головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 року № 37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагентства України № 2/1 від 14.10.2014 року, Головне управління Держземагентства у Львівській області при прийнятті рішення щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховує обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що Княжівська сільська рада (лист від 05.12.2014 року № 161) не погодила надання позивачам дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства. Позивачі клопотали про надання земельних ділянок, що знаходяться на території Княжівської сільської ради Золочівського району за межами населеного пункту. Згідно довідок форми 6-зем, земельні ділянки, про котрі клопотали позивачі, відносяться до земель запасу Княжівської сільської ради Золочівського району.

Суд вірно зазначив, що Земельний кодекс України визначає, що органи місцевого самоврядування розпоряджаються землями комунальної власності в межах населених пунктів та земельними ділянками, на яких розміщені будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від їх місця розташування. Обмеження повноважень сільських, селищних рад у галузі земельних відносин межами населених пунктів ускладнює процес управління земельними ресурсами, прогнозування та планування стратегічних завдань розвитку відповідних територій.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування В Україні» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, а тому суд підставно відмовив в задоволенні позову.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року по справі № 813/101/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 13.11.2015 року