Справа № 1231/7804/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/14886/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області на постанову Стахановського міського суду Луганської області від 25 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2013 року,

встановив:

В листопаді 2012 року ОСОБА_4 пред'явила позов до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області (далі - УДВС ГУЮ у Луганській області) та просила: визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення в ході виконавчого провадження ВП № 27934849, відкритого 08.07.2011 р., передбачених частиною першою статті 28, статтями 75 і 89 Закону України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішення суду; визнати протиправною і скасувати постанову від 30.09.2011 р. про закінчення виконавчого провадження; зобов'язати відповідача відновити виконавче провадження ВП № 27934849 і виконати передбачені законом дії щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а-2340/2011, виданого 06.07.2011 р. Стахановським міським судом, в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області (далі - управління ПФУ) виплатити ОСОБА_4 донараховані в результаті перерахунку суми пенсії за період з 03.02.2011 р. по 31.08.2011 р. в розмірі 37475,82 грн та в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 01.11.2011 р. в розмірах, визначених вказаним виконавчим листом.

Постановою Стахановського міського суду Луганської області від 25 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2013 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі управління ПФУ просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що органи Пенсійного фонду призначають і виплачують пенсії відповідно до норм чинного законодавства, за наявності відповідного бюджетного призначення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Луганській області від 08.07.2011 р. відкрито виконавче провадження ВП № 27934849 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2340/2011, виданого 06.07.2011 р. Стахановським міським судом Луганської області, про зобов'язання управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4, призначивши їй за період з 03.02.2011 р. основний розмір пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з того, що розмір мінімальної пенсії за віком складає не менше розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом в місяці, за яких нараховуються вказані основна та додаткова пенсії, та виплатити ОСОБА_4 донараховані в результаті цього перерахунку суми пенсії.

У письмовій відповіді від 13.11.2012 р. на звернення ОСОБА_4 з приводу виконання рішення суду відповідач повідомив, що 08.07.2011 р. і повторно 01.08.2011 р. державний виконавець направив боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження. 10.08.2011 р. управлінню ПФУ направлено вимогу про виконання рішення суду. Листом від 17.08.2011 р. управління ПФУ повідомило відділ ДВС, що на виконання судового рішення стягувачу здійснено перерахунок пенсії, доплата за період з 03.02.2011 р. по 31.08.2011 р. нарахована в додаткову відомість на вересень 2011 року в сумі 37475,82 грн та буде виплачена за умови наявного фінансування з Державного бюджету України. Після цього, 30.09.2011р., державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною першою статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

За правилами статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" в разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу пункту 11 частини першої статті 49 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України "Про виконавче провадження").

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що державний виконавець безпідставно і з порушенням передбаченого частиною третьою статті 75 України "Про виконавче провадження" порядку (без накладення на боржника штрафу і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам) закінчив виконавче провадження, оскільки він не вжив жодного з передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, а вчинених ним виконавчих дій було явно недостатньо для реального виконання рішення суду на користь стягувача.

Отже, закінчення виконавчого провадження в даному випадку позбавляє позивача права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання і фактично узаконює невиконання судового рішення, що в розумінні практики Європейського суду з прав людини вважається порушенням права на справедливий суд (статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У зв'язку з цим колегія суддів погоджується з висновком судів про допущення відповідачем протиправної бездіяльності під час виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 27934849 та незаконність прийнятої ним постанови від 30.09.2011 р. про закінчення виконавчого провадження, що є підставою для її скасування і відновлення виконавчого провадження.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області залишити без задоволення, а постанову Стахановського міського суду Луганської області від 25 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.