Справа № 826/17005/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС”

до Запорізької митниці ДФС України

Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про визнання протиправною відмови, зобов’язання вчинити дії,

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС України (надалі – Відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (надалі – Відповідач 2) про визнання протиправною відмови Запорізької митниці ДФС України підготувати та надати висновок про повернення ТОВ “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” з Державного бюджету України надмірно зарахованих до бюджету митних платежів; зобов’язання Запорізьку митницю ДФС України підготувати та надати висновок про повернення ТОВ “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” з Державного бюджету України надміру сплачених митних платежів у розмірі 25 642,11 грн.; стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” надміру сплаченої суми митних платежів у розмірі 25 642,11 грн.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує протиправною відмовою Відповідача у поверненні надмірно сплаченої суми митних платежів.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представники Відповідача 1 та Відповідача 2 в судове засідання не з’явились, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду надано клопотання від представника Відповідача 1 про розгляд справи без його участі. В наданих письмових запереченнях Відповідач 1 проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні з огляду на те, що відмова у поверненні позивачу надмірно сплачених сум митних платежів є правомірною.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники Відповідачів, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що за дорученням Позивача, митний брокер ТОВ «Мегапром» подав до Запорізької митниці ДФС України митну декларацію №112040000/2014/003433 від 10.10.2014 року.

Декларант заявив ціну товару за 3 575 кг. нікелевих кульок типу-С на рівні 78 000 євро, що за курсом НБУ на день подання декларації становила 1 275 378,78 грн. Враховуючи вартість перевезення 18 500 грн., митна вартість товару була визначена декларантом на рівні 1 293 878, 78 грн.

Рішенням про коригування митної вартості від 11.10.2014 року №112040000/2014/000118/2 митниця відмовила у митному оформленні товару за визначеною декларантом митною вартістю. Так, митний орган збільшив ціну товару до 86 872,50 євро, і додавши вартість перевезення, збільшив митну вартість до 1 422 089,97 грн., тобто на 128 210,57 грн.

Так, Позивач звернувся до Запорізької митниці ДФС України із заявою від 12.06.2015 року №33 про повернення платнику податків митних платежів надмірно сплачених до бюджету в розмірі 25 642,11 грн., в якому просив підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно зарахованих до бюджету митних платежів відповідно до Додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державної казначейської служби.

За результатами розгляду вищевказаної заяви Запорізька митниця ДФС України прийняла рішення, викладене в листі від 03.07.2015 року №660/11/08-70-25, яким позивачу відмовлено у її задоволенні у зв’язку із відсутністю підстав для повернення коштів.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Порядку № 618 визначено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У відповідності до пунктів 43.1, 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як зазначалось вище, Позивач звертався до Відповідача 1 із заявою від 12.06.2015 р. №33 щодо повернення сум надмірно сплачених митних платежів до Державного бюджету України. Дана заява отримана відповідачем.

Ознайомившись із заявою Позивача, суд прийшов до висновку, що остання подана у відповідності до вимог Порядку № 618.

Листом від 03.07.2015 №660/11/08-70-25 Відповідач повідомив про відсутність правових підстав для повернення коштів з Державного бюджету України.

Як вбачається з п. 2, п. 3 Розділу III Порядку N 618 заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Пунктом 4 Розділу III Порядку № 618 передбачено, що для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Отже, згідно з нормами Порядку Відповідач 1 зобов'язаний перевірити факт наявності зайвої сплати позивачем грошових коштів до бюджету та надати у разі підтвердження факту до відповідного органу Державного казначейства України висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету митних платежів.

Відповідно до п. 3.1, 3.3, 3.4 зазначеного Порядку сплата коштів у національній валюті, призначених для забезпечення справляння митних та інших платежів, здійснюється платниками до/або під час митного оформлення товарів з рахунків, відкритих ними в банках, у вигляді передплати та/або доплати, а також готівкою через банки на депозитні рахунки 3734, відкриті на ім'я митних органів в ГУ ДКСУ у м. Києві. Кошти, що надійшли на депозитні рахунки 3734 митних органів згідно з цим Порядком, перераховуються митними органами виключно для здійснення таких операцій: зарахування до відповідних бюджетів України; повернення платникам помилково та/або надміру сплачених коштів.

Тобто, керуючись вказаним Порядком, основною умовою повернення коштів, є обов'язкова їх сплата та зарахування на рахунки відповідного бюджету.

Таким чином, повернення надмірно сплачених платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами можливо при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів, звернення до митного органу платника податків, відповідно до якого останній визначається щодо напряму зарахування коштів.

Факт звернення Позивача до Відповідача 1 із заявами про повернення коштів підтверджується матеріалами справи. При цьому факт додаткової сплати Позивачем податку на додану вартість у розмірі 25 642,11 грн., який був сплачений у зв’язку з рішенням митного органу про коригування митної вартості, митним органом не заперечується.

Водночас, проаналізувавши відповідь Запорізької митниці ДФС України від 03.07.2015 р. №660/11/08-70-25, суд зазначає, що останні фактично не містять підстав відмови та носять суто формальний характер.

Натомість, судова практика чітко формулює свою правову позицію з цього приводу, а саме: чинним законодавством чітко визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/ надмірно сплачених до бюджету. Основною умовою повернення коштів є обов'язкова їх сплата та зарахування на рахунки відповідного бюджету.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що вищенаведеними правовими нормами передбачено обов’язок митного органу не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (п. 7 Розділ ІІІ Порядку № 618).

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Отже, на митний орган покладено обов’язок у визначений строк підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який відповідно здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків.

Проте, як свідчать матеріали справи Відповідачем 1 не підготовлено висновок про повернення надміру (помилково) сплачених коштів.

Отже, вирішуючи питання про повернення з Держбюджету надмірно сплачених митних платежів, суд прийшов до висновку, що митницею було допущено порушення вимоги статей 265, 266, 301 Митного кодексу України, Порядку № 618 та Порядку № 611/147.

В постанові Верховного суду України від 15 квітня 2014 року № 21-21а14 зазначено, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.06.2014 р. у справі № 21-161а14.

Виходячи з вищенаведених положень та враховуючи, що Відповідачем 1 не було підготовлено висновку про повернення сум надмірно сплачених платежів, прийнятого у встановлений законодавством строк за результатами розгляду заяв позивача, суд приходить до висновку про визнання протиправною такої відмови Запорізької митниці ДФС України підготувати та надати висновок про повернення ТОВ “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” з Державного бюджету України надмірно зарахованих до бюджету митних платежів та, як наслідок, про зобов’язання Запорізьку митницю ДФС України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС”.

Водночас, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” надмірно сплачені кошти у сумі на 25 642,11 грн., оскільки повернення надмірно сплачених коштів може відбуватися лише на підставі отриманого висновку Відповідача 1 та направлення його органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а тому така позовна вимога є передчасною.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд України сформулював у постанові від 15 квітня 2014 року у справі № 21-21а14.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з аналізу положень чинного законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов ТОВ “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” є частково обґрунтованим, а тому, підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Запорізької митниці ДФС України підготувати та надати висновок про повернення ТОВ “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” з Державного бюджету України надмірно зарахованих до бюджету митних платежів.

3. Зобов’язати Запорізьку митницю ДФС України підготувати висновок про повернення ТОВ “СМС СІМАГ СЕРВІСЕС” надміру сплачених митних та інших платежів у розмірі 25 642,11 грн. та подати його до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук