Справа № 825/1409/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2015 р. м. Київ К/800/49844/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Голяшкіна О.В.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представника:відповідача - Кожемяка Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргоюДержавної фінансової інспекції в Чернігівській області
напостанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року
у справі№ 825/1409/14
за позовомЧернігівського базового медичного коледжу
доДержавної фінансової інспекції в Чернігівській області
провизнання протиправними та скасування пунктів вимоги

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Чернігівський базовий медичний коледж звернувся з позовом до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування пунктів 4, 5, 6 та 9 вимоги про усунення порушень від 14.02.2014 року № 25-04-18-14/1240.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано пункти 4, 9 вимоги Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про усунення порушень № 25-04-18-14/1240 від 14.02.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Державна фінансова інспекція в Чернігівській області звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до п. 1.2.2.2 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на ІV квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії, посадовими особами Держфінінспекції проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Чернігівського базового медичного коледжу за період з 01.01.2010 року по 01.12.2013 року.

За результатами ревізії складено акт від 03.02.2014 року № 04-21/02.

На підставі акту ревізії, ДФІ в Чернігівській області було направлено Чернігівському базовому медичному коледжу вимогу про усунення порушень №25-04-18-14/1240 від 14.02.2014 року, якою вимагається наступне:

- в порушення вимог пунктів 1, 3, 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на фактичні видатки Коледжу без отримання послуг з поточного ремонту покрівлі гуртожитку було списано 9336,90 грн., які були перераховані підряднику - ТОВ ВТП «Промтехбуд». Враховуючи, що станом на час проведення ревізії та її завершення вказані ремонтні роботи не виконані, а заборгованість за підрядником відсутня, Коледжу завдано збитків на вказану суму. У зв'язку з чим, за обліком Коледжу відобразити дебіторську заборгованість за ТОВ ВТП «Промтехбуд» за невиконані ним роботи у сумі 9336,90 грн. та забезпечити відшкодування вказаних збитків у сумі 9336,90 грн. шляхом стягнення цих коштів з підрядника - ТОВ ВТП «Промтехбуд», або шляхом притягнення осіб, що допустили порушення, до відповідальності у порядку та розмірах, встановлених статтями 130-136 КЗпП України та Цивільним кодексом України (п.4 вимоги);

- в порушення вимог пунктів 1.2.2, 3.3.10.1, 3.3.12 Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000), затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27.08.2000 № 174 та пунктів 1.8, 2.2, 2.5 ДБН Д. 1.1-4-2000 «Вказівки щодо застосування ресурсних елементних кошторисних норм на ремонтно-будівельні роботи», затверджених наказом Держбуду України від 14.09.2000 №201, при виконанні робіт по улаштуванню дорожнього покриття на прилеглій території Коледжу, підрядником ТОВ ВТП «Промтехбуд» завищено вартість та обсяги цих робіт на 1549,20 грн., чим установі завдано збитків на вказану суму. У зв'язку з чим, за обліком Коледжу відобразити дебіторську заборгованість за ТОВ ВТП «Промтехбуд» у сумі 1549,20 грн. та забезпечити відшкодування вказаних збитків у сумі 1549,20 грн. зокрема, шляхом стягнення безпідставно отриманих підрядником - ТОВ ВТП «Промтехбуд» коштів, або шляхом притягнення осіб, що допустили порушення, до відповідальності у порядку та розмірах, встановлених статтями 130-136 КЗпП України та Цивільним кодексом України (п.5 вимоги);

- оплата за газ, використаний мешканцями гуртожитку, проводилась Коледжем за тарифами, як для бюджетної організації, в той час як необхідно було за тарифами для населення, затвердженими постановами НКРЕУ від 25.10.2008 №1239 та від 13.07 2010 №812 «Про затвердження Роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення, Міжнародного дитячого центру "Артек" і Українського дитячого центру "Молода гвардія"», що призвело до збитків, завданих Коледжу на загальну суму 19264,70 гривень. У зв'язку з чим, за обліком Коледжу відобразити дебіторську заборгованість за ПАТ «Чернігівгаз» у сумі 19264,70 грн. та забезпечити відшкодування вказаних збитків у сумі 19264,70 грн., зокрема, шляхом стягнення коштів з постачальника природного газу - ПАТ «Чернігівгаз», або відшкодування зазначених збитків за рахунок осіб, винних у допущенні порушень, шляхом притягнення їх до відповідальності у порядку та розмірах, встановлених статтями 130-136 КЗпП України та Цивільним кодексом України (п.6 вимоги);

- в порушення вимог Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, затвердженого постановою КМУ від 22.08.1996 року №992, 5 випускників, що отримали відповідні направлення, однак не прибули до роботи за ними та/або звільнились за власним бажанням не відпрацювавши визначений чинним законодавством строк в установах та організаціях державного сектору народного господарства без відшкодування обласному бюджету вартості навчання, яка склала 114079,47 гривень. В порушення зазначених вище нормативних документів 9 випускників, які навчались за державним замовленням та з якими були укладені відповідні договори, посадовими особами Коледжу не були забезпечені направленнями на роботу та ці випускники не працевлаштувались до установ та організацій державного сектору народного господарства, а відтак не відпрацювали в них зазначений чинним законодавством строк, однак, не відшкодували обласному бюджету вартість навчання, яка склала 158077,87 гривень. На навчання цих осіб з обласного бюджету було витрачено 272157,34 грн., які ними не відшкодовано, як то передбачено зазначеними вище нормативними документами та укладеними з ними договорами. Тим самим обласному бюджету завдано збитків у сумі 272157,34 гривень. У зв'язку з чим, забезпечити відшкодування вказаних збитків у сумі 272157,34 грн. за рахунок винних осіб, як то передбачено чинним законодавством: 114079,47 грн. за рахунок випускників, як то передбачено умовами укладеними з ними договорами та Указом Президента України №77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих начальних закладів»; 158077,87 грн. за рахунок посадових осіб Коледжу, якими не забезпечений належний контроль за виконанням умов, укладених з випускниками договорів, у порядку та розмірах, встановлених статтями 130-136 КЗпП України та Цивільним кодексом України.

Не погоджуючись з пунктами 4, 5, 6 та 9 вимоги ДФІ в Чернігівській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з обґрунтованості позовних вимог в частині скасування пунктів 4 та 9 вимоги ДФІ в Чернігівській області, оскільки Держфінінспекція дійшла необґрунтованих висновків про вчинення позивачем порушень, зазначених у вказаних пунктах вимоги.

Колегія суддів вважає передчасними такі висновки судів, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення), Інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Інспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Інспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Інспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов'язки для цієї установи, оскільки обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки та їхній розмір.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій про можливість скасування вимоги Держфінінспекції про відшкодування Чернігівським базовим медичним коледжом збитків є помилковим.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 13 травня 2014 року №21-89а14, від 20 січня 2015 року №21-603а14, від 10 лютого 2015 року № 21-632а14, від 09 червня 2015 року № 21-174а15.

Зважаючи на обставини справи та наведені вище норми законодавства, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, а тому підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року скасувати, та ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову Чернігівського базового медичного коледжу до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: