Справа № 817/1687/15
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" листопада 2015 р. Справа № 817/1687/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Рівненської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач звернувся з позовом до Прокуратури Рівненської області, в якому просив визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги на підставі частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити грошову допомогу у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв'язку із звільненням з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років набула права на отримання грошової компенсації на підставі частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції 1991 року). Вказала, що зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII, в частині виключення зі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ частини шістнадцятої набули чинності з 01.05.2014 року, в той час як позивачу призначено пенсію за вислугою років з 04.04.2014 року на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.05.2014 року. Вважає, що відмова відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої для працівників органів прокуратури зокрема при виході на пенсію за вислугою років є неправомірною.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2015 позов задоволено.

Визнано протиправним рішення прокуратури Рівненської області щодо відмови у нарахуванні та виплати грошової допомоги ОСОБА_3 на підставі частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язано Прокуратуру Рівненської області нарахувати і виплатити грошову допомогу ОСОБА_3 у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури в загальному розмірі 8471,79 грн. (вісім тисяч чотириста сімдесят одна) гривня 79 коп.

Вважаючи, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду є незаконна та необґрунтована, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст.ст. 19, 22, 150 Конституції України, ст. 159 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991), ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.2014) прокуратура Рівненської області просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на наявність у позивача права на отримання грошової допомоги при звільненні з роботи з Прокуратури Рівненської області у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.05.2014 року ОСОБА_3 призначено пенсію за вислугу років в органах прокуратури.

Наказом виконувача обов'язків прокурора Рівненської області №329 від 30.03.2015 року «Про звільнення ОСОБА_3.» старшого радника юстиції ОСОБА_3 звільнено з посади старшого прокурора прокуратури м. Рівне на час відсутності постійного працівника ОСОБА_4 за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років з 01.04.2015 року (ст.38 КЗпП України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»).

19.05.2015 року позивач звернулась до прокуратури Рівненської області щодо виплати грошової допомоги на підставі частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ.

Листом за №11/1-1586вих-15 від 22.05.2015 року відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті зазначеної допомоги у зв'язку з тим, що на час виходу позивача на пенсію за вислугою років з 01.05.2015 року, виплату грошової допомоги статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ не передбачено.

Підставою такої відповіді слугувало виключення з 01.04.2014 року зі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ частини 16, відповідно до якої прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачувалась грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ пенсії, зокрема, за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

У системному взаємозв'язку зазначеної норми із вказаним положенням Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ виплата грошової допомоги можлива за умови звільнення працівника з роботи в органах прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років чи по інвалідності.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що із норм вказаних статей вбачається право на отримання грошової допомоги, яка носить разовий характер, пов'язане саме із виходом на пенсію за вислугу років за умови звільнення працівника.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, зокрема, частину шістнадцяту статті 50-1 Закону виключено (Розділ ІІ пункт 3 підпункт 3 абзац третій). Вказані зміни до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ набули чинності з 01.04.2014 року.

У той же час, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку що ОСОБА_3 правомірно розраховувала на одержання одноразової грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років, оскільки ч. 16 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.2014) передбачене таке право.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що згідно підпункту 2) пункту 42 розділу 1 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-УІІІ від 28.12.2014, частину шістнадцяту ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.2014) виключено.

Вказане положення, у відповідності до п.1 розділу 3 Закону №76-VIII від 28.12.2014, набрало чинності з 25.04.2015.

Разом з тим, у відповідності до пункту 1 розділу 12 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 14.10.2014), останній набирає чинності з 15.07.2015.

У зв'язку з цим, на момент звільнення ОСОБА_3 з посади старшого прокурора прокуратури м. Рівне на час відсутності постійного працівника у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років, а саме - 01.04.2015, виплата одноразової грошової допомоги не передбачалася.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прокуратура Рівненської області, відмовляючи у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, дійшла до правомірного висновку щодо відсутності підстав для нарахування та виплати такої грошової допомоги на момент звільнення позивача, а саме 01.04.2015.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, наступне.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Визнаючи рішення прокуратури області про відмову у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги протиправним, судом першої інстанції не зазначено яким саме положенням Конституції та законів України суперечить дана відмова.

У відповідності до п. З постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд не може, застосувавши Конституцію як акт прямої дії, визнати неконституційними закони чи правові акти, перелічені в ст.150 Конституції, оскільки це віднесено до виключної компетенції Конституційного Суду України.

Згідно п.2 вищевказаної Постанови, оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

У разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст.150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів.

У зв'язку з цим, застосування судом першої інстанції положень ст. 22 Конституції України щодо неприпустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод в контексті виключення Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 пункту 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991) суперечить ст. 150 Конституції України, оскільки останній не наділений таким повноваженням.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції не враховано вимоги матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Рівненської області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" вересня 2015 р. скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до Прокуратури Рівненської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33027

3- відповідачу: Прокуратура Рівненської області вул. 16 Липня, 52,м.Рівне,33028

4-третій особі: Прокуратура Житомирської області - вул. 1 травня, 11, м. Житомир,