Справа № 808/1944/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року (11год. 10хв.)Справа № 808/1944/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Р.В. Сацького,

при секретарі судового засідання А.С. Ярошенко,

за участі представників сторін

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: Приватного підприємства «НВО ОСОБА_3»

до: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «НВО ОСОБА_3» (далі по тексту - ПП «НВО ОСОБА_3», позивач) до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту - ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя, відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.11.2014 прийняте Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів України у Запорізькій області, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на додану вартість в сумі 111 799, 50 грн., у т.ч. за основним платежем 74 533, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 37 266, 50 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач пояснив, що на підтвердження реальності господарських операцій з TOB «ЛОНГКОН» у квітні 2014 року підприємством надані всі первинні документи, а саме: укладені договори на постачання та договорів про надання рекламних послуг, видаткові накладні, податкові накладні, акти виконаних робіт, рахунки-фактури, товаро-транспортні накладні, специфікації, та інші первинні документи. Крім цього зазначає, що право на податковий кредит у підприємства виник з моменту дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковими накладними згідно до вимог ст. 198 ПК України, посилання відповідача про не знаходження TOB «ЛОНГКОН» за місцем реєстрації є припущенням податкового органну, та і те що дані обставини не можуть фіксувати реальність господарської операції. На цих підставах вважає висновки ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя необґрунтованими і не доведеними, а прийняте ,як наслідок , податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 12.11.2014, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 111 799, 50 грн. є протиправним та просить його скасувати.

Таким чином, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, із тих підстав, що в ході перевірки підприємством не надано довіреностей, документів, що засвідчують зберігання товарів, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт (послуг) надано до перевірки не в повному обсязі. В порушення п.44.6 ст.44, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), TOB «НВО ОСОБА_3 груп» в результаті відображення в податковому обліку документально оформлених операцій на отримання ТМЦ, безпідставно завищено показники податкового кредиту у загальній сумі 74 533 грн..

Таким чином відповідач вважає, що TOB «НВО ОСОБА_3 груп» неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суми по взаємовідносинам з контрагентом TOB «Лонгкон», що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, які не підтверджено відповідними первинними документами.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав надані до суду заперечення, просить в позові відмовити у повному обсязі.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги заявлено обґрунтовано та позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), та відповідно до наказу ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 09.10.2014 №874 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО ОСОБА_3 груп» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за квітень 2014 року.

23.10.2014 за результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт №1283/08-28-22-11/36246953 та встановлено порушення вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 74 533,00 грн..

12.11.2014 на підставі ОСОБА_4 перевірки ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 111 799, 50 грн., у т.ч. за основним платежем 74 533,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 37 266,50 грн..

TOB «НВО ОСОБА_3 груп» не погодившись з висновками перевірки подало скаргу до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області та до ДФС України. Рішенням Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 31.01.2015 №695/7/0801-100413 про результати розгляду первинної скарги залишена без задоволення. Рішенням ДФС України від 18.03.2015 №569/10/99-99-10-01-01-25 вторинна скарга залишена без задоволення.

Вважаючи дії Відповідача такими, що суперечать діючому законодавству позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.11.2014.

Прийняттю оскаржуваного рішення слугували висновки акту перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин з контрагентом та неможливість реального здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю НВО «ОСОБА_3 груп» господарських відносин з контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Лонгкон».

Між Позивачем та постачальником TOB «ЛОНГКОН» було укладено договори на поставки та надання послуг, згідно умов яких постачальник зобов'язувався передати у власність, а покупець - прийняти та оплатити товар, визначений у рахунках-фактурах, які є невід'ємною частиною договору. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця, а також надати рекламні послуги.

Судом дослідженні наступні документи щодо взаємовідносин з TOB «ЛОНГКОН» в 2014 році.

Договір №496 Про надання рекламних послуг в інтернеті на дошках оголошень від 11.04.2015, складено рахунок-фактура №СФ-496 від 11.04.2014, видана податкова накладна № 496 від 11.04.2014 на суму 58 200, 00 грн. з ПДВ, складено ОСОБА_4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-496.

Договір №525 Про надання рекламних послуг в інтернеті на дошках оголошень від 22.04.2015, складено рахунок-фактура №СФ-525 від 22.04.2014, видана податкова накладна № 525 від 22.04.2014 на суму 56 500, 00 грн. з ПДВ, складено ОСОБА_4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-525.

Договір №529 Про надання рекламних послуг в інтернеті на дошках оголошень від 24.04.2015, складено рахунок-фактура №СФ-529 від 24.04.2014, видана податкова накладна № 529 від 24.04.2014 на суму 48 000, 00 грн. з ПДВ, складено ОСОБА_4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-529.

Договір №547 Про надання рекламних послуг в інтернеті на дошках оголошень від 28.04.2015, складено рахунок-фактура №СФ-547 від 28.04.2014, видана податкова накладна № 547 від 28.04.2014 на суму 55 000, 00 грн. з ПДВ, складено ОСОБА_4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-547.

Договір №677 Про надання рекламних послуг в інтернеті на дошках оголошень від 28.04.2015, складено рахунок-фактура №СФ-677 від 28.04.2014, видана податкова накладна № 677 від 28.04.2014 на суму 54 000, 00 грн. з ПДВ, складено ОСОБА_4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-677.

Договір Поставки №512 від 17.04.2015, складено рахунок-фактура №СФ-512 від 17.04.2014, видана податкова накладна № 512 від 17.04.2014 на суму 59 500, 00 грн. з ПДВ, видаткова накладна № РН-512 від 17.04.2014,Товарно-транспортна накладна № Р222 від 17.04.2014.

Договір Поставки №668 від 25.04.2015, складено рахунок-фактура №СФ-668 від 25.04.2014, видана податкова накладна № 668 від 25.04.2014 на суму 59 000, 00 грн. з ПДВ, видаткова накладна № РН-668 від 25.04.2014,Товарно-транспортна накладна № Р220 від 25.04.2014.

Договір Поставки №571 від 30.04.2015, складено рахунок-фактура №СФ-571 від 30.04.2014, видана податкова накладна № 571 від 30.04.2014 на суму 57 000, 00 грн. з ПДВ, видаткова накладна № РН-571 від 30.04.2014,Товарно-транспортна накладна № Р220 від 30.04.2014.

Відповідно до п. 2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно п. 2 ст. 9 Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення діяльності, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції.

Надані позивачем первинні документи мають усі необхідні реквізити.

Суд зазначає, що Позивачем у ході перевірки було надано до перевірки оригінали договорів укладених з постачальником TOB «ЛОНГКОН», податкових накладних, акти приймання виконання робіт (надання послуг), видаткові накладні, рахунки, платіжні доручення, банківські виписки, реєстр отриманих та виданих податкових накладних та інші первинні документи. Дійсність яких та складених відповідно вимог діючого законодавства відповідачем не заперечувалось.

Право на віднесення сум до податкового кредиту у позивача виникає у звязку з наступним.

Згідно п.п.14.1.181. п.1.181 ст. 181 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.п. «а» п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг); дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України - «Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно вимог п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд зазначає, що ненадання документів, які підтверджують розрахунки між суб'єктами господарювання за отриманий товар (платіжні доручення), що відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Отже суд не погоджується з висновками зробленими в ОСОБА_4 перевірки, оскільки право на віднесення сум до податкового кредиту відповідно до приписів п. 198.2 ст. 198 ПК України виникає з дати отримання товару, а факт придбання товару підтверджується податковими та видатковими накладними ТОВ «НВО ОСОБА_3 груп».

Крім цього ОСОБА_4 перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин з контрагентом ТОВ «Лонгкон» грунтуються на висновках, викладених в іншому ОСОБА_4 від 08.08.2014 №370/26-52-22-01-11/39059224 «Про неможливість проведення зустрічної перевірки TOB «Лонгкон» щодо документального підтвердження господарських відносин з контрагентами покупцями-постачальниками за період з 01.04.2014 по 30.06.2014, з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України:

З метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Механізм проведення органами податкової служби зустрічних звірок регламентується Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних перевірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 27.12.2010.

Згідно з п. 4.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України № 236 від 22.04.2011, акт при проведенні зустрічних звірок може складатися лише у разі неможливості проведення такої звірки /додаток № 3 Методичних рекомендацій. В такому акті засвідчується тільки факт неможливості проведення такої звірки без надання висновків щодо відсутності факту документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу та якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

ОСОБА_5 від 08.08.2014 №370/26-52-22-01-11/39059224 може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово-господарських відносин суб'єктів господарювання.

Крім цього факт не здійснення фактичного постачання товарів та послуг, не може бути підтверджено актом про проведення зустрічної звірки, оскільки він не фіксує здійснення господарської операції. Тому не може вважатися прямим доказом тієї обставини, що досліджується в даній справі.

Також суд зазначає, що реальність вчинення господарської операції не повинні пов'язуватись лише з обставинами діяльності третьої особи.

Зокрема, ст. 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Також, Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст.17

Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

З огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто, якщо контрагент порушив податкове законодавство, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому дані порушення не можуть бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність висновків зроблених в акті перевірки та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення, тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду із адміністративним позовом було сплачено судовий збір в сумі 223 (двісті двадцять три) грн. 60 коп., про що було надано відповідну квитанцію, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума сплаченого ним судового збору.

Керуючись статтями 69-71, 158, 160-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.11.2014 прийняте Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів України у Запорізькій області, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на додану вартість в сумі 111 799, 50 грн., у т.ч. за основним платежем 74 533, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 37 266, 50 грн.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Приватного підприємства «НВО ОСОБА_3» судовий збір у розмірі 223 (двісті двадцять три) грн. 60 коп..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький