Справа № 369/8573/15-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8573/15-а
Провадження № 2-а/369/285/15
ПОСТАНОВА

іменем України

21.09.2015 рокуКиєво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про скасування постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем була проведена планова документальна виїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства ОСОБА_1 за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року. При цьому перевіркою встановлені порушення, складено протокол та прийнято постанову від 20 липня 2015 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 85 грн. У постанові хоч і вказане порушення, але воно не конкретизоване, без зазначення періоду порушення. Також вказала, що постанова винесена з порушенням вимог процесуального права, без належного повідомлення про її складення постанови. У добровільному порядку відновлювати порушені права відповідач відмовляється.

Просив суд скасувати протокол про адміністративне правопорушення №332 від 20 липня 2015 року та постанову серія АА №097778 державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 20 липня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав суду письмові заперечення. Просив суд відмовити в задоволенні позову та слухати справу в відсутність представника.

Неприбуття сторін справи у судове засідання, відповідно до положень ч.5 ст.173 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

За ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 100 КАС України пропущення строків звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому кодексом.

Перевіривши подані суду докази, суд приходить до висновку про дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, де суди перевіряють, чи прийнятті вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи судом встановлено, що 20 липня 2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податку, який провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За її результатами був складений акт №234/17-01/292 від 20 липня 2015 року. Даний акт не підписаний ОСОБА_1. З пояснень відповідача вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від його підписання, але доказів цим обставинам суду не надав.

20 липня 2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області складений протокол про адміністративне правопорушення №332 від серія АА №864878.

Протокол був складений, працівником ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_2 У протоколі вказано, що ОСОБА_1 неналежно вела облік доходів та витрат, згідно акту планової документальної перевірки від 20 липня 2015 року, абз. 5 п. б ст. 128 Господарського Кодексу України від 16.01.2003р. Також зазначено, що правопорушення вчинено в с. Бузова. вул. Поляно-Лісова, 34. При цьому вказано, що відповідальність передбачена ч.1ст.164-1 КУпАП.

Разом з тим, в акті перевірки від 20 липня 2015 року вказано, що фактичне місцезнаходження АДРЕСА_1.

Також в протоколі не міститься підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а міститься лише прізвище та ініціали, не вказано про причини неможливості такого підпису особи.

Наказ Державної податкової адміністрації України від 28.10.2009р. №585 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2009 року за №1262/17278 «Про затвердження Інструкції з оформлення органами державної податкової служби матеріалів про адміністративні правопорушення» визначено, що протокол складається у двох екземплярах, що підписуються посадовою особою, яка склала такий протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (п 2.4.). Один екземпляр протоколу залишається в органі державної податкової служби, другий під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 2.7 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право дати пояснення і висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження.

Пункт 2.8 у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. Відмова особи від підписання протоколу не є підставою для припинення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Пункт 2.10 при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Пункт 2.11 до протоколів, справи щодо яких розглядають органи державної податкової служби (за статтями 164-1, 166-6 КУпАП), залежно від обставин виявленого адміністративного правопорушення додаються документи, що можуть свідчити про характер вчиненого правопорушення, обставини, які пом'якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності).

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За ст. 234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188-23). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до ч.1 ст. 164-1 КУпАП неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законом встановлено обовязкову форму обліку.

За результатами розгляду протоколу ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення №332 від 20 липня 2015 року, серія АА №097778, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

У позовній заяві вказувалось, що постанова прийнята за іншою статтею, ніж протокол, а саме за ч.1 ст. 164 КУпАП. У своїх запереченнях відповідач не спростував дані твердження та не надав суду належних доказів цим обставинам, з наявної в матеріалах справи копії спростувати дане твердження є неможливим. Тому суд приходить до висновку, що протокол був складений за ч.1ст. 164-1 КУпАП, а постанова винесена за п. 1 ст. 164 КУпАП. Тобто протокол та постанова, не мають один до одного жодного відношення, в постанові не зазначена дата протоколу на який посилається ОСОБА_3 при складанні постанови.

П. 3.4 Наказу Державної податкової адміністрації України від 28.10.2009р. №585 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2009 року за №1262/17278 «Про затвердження Інструкції з оформлення органами державної податкової служби матеріалів про адміністративні правопорушення» зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пункт 3.5 Відповідно до статті 278 КУпАП керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складені протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 276 КУпАП визначає «Місце розгляду справи про адміністративне правопорушення».

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 детально розглянуто в рішенні Конституційного Суду №5-рп/2015 від 26.05.2015, а саме Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, протокол містить посилання про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи 20 липня 2015 року о 14 годині, але не вказано коли, ким та в який спосіб було здійснено таке повідомлення. Належне підтвердження в матеріалах адміністративної справи відсутнє та не додано відповідачем до заперечень.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Оскільки порушені права позивача підлягають захисту, тому суд вважає обґрунтованими доводи позову про визнання постанови протиправною та її скасування. Разом з тим, вимоги про скасування протоколу не підлягають задоволенню, оскільки протокол є фіксацією вчинення дій особою, за результатами розгляду якого є прийняття відповідного рішення, тобто протокол не є рішенням субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про скасування постанови та протоколу про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 20 липня 2015 року, серія АА №097778.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя