Справа № К/9991/44679/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/44679/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Харцизьку про відшкодування витрат по виплаті доплати до пенсії,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року управління Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом й просило зобов'язати відшкодувати понесені витрати на виплату доплати до пенсії по втраті годувальника, призначеної ОСОБА_4, за період з березня 2010 року по січень 2011 року в сумі 8 130,92 грн., посилаючись на те, що відповідачем неправомірно не підписано акти щомісячної звірки щодо цієї заборгованості та не відшкодовано витрати.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2011 року позовну заяву в частині вимог за період з березня 2010 року по 17 вересня 2010 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області та їй призначено пенсію по втраті годувальника. Також відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» їй призначено доплату до пенсії по втраті годувальника. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (довідка № 1800 від 27 квітня 2011 року) сума заборгованості по виплаченій щомісячній доплаті до пенсії складає 2 537,87 грн. (з 17 вересня 2010 року по 31 січня 2011 року).

Відповідач відмовляв прийняти до відшкодування зазначену суму витрат, що підтверджується актами щомісячної звірки та таблицями розбіжностей за спірний період.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що не передбачено обов'язку відповідача відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату доплати до пенсії по втраті годувальника, призначеної відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, передбачено статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до цієї статті Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний в установленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» встановлено, що членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, до пенсії у зв'язку із втратою годувальника на кожного непрацездатного члена сім'ї встановлюється доплата в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, за рахунок коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог даної статті позивачем з вересня 2008 року призначено виплату ОСОБА_4 щомісячної доплати до пенсії, розмір якої періодично підвищувався.

Вирішуючи питання, чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Одним з основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів, які відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що доплата до пенсії як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по втраті годувальника, Фонд соціального страхування від нещасних випадків не може нести витрати на виплату такої доплати.

Отже, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права й відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справах з аналогічних правовідносин.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін Я.Л. Іваненко М.Г. Кобилянський