Справа № 2-а-320/2010
Суддя: Кабанячий Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а- 320 / 2010р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Мартинова Є.О.,

при секретарі Макаревич Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Дніпровського ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, прийняти позов до провадження та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 14.12.2009 року Серії АА № 098749.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 14.12.2009 року о 19.05 годин інспектором ДПС Дніпровського ВДАІ ОСОБА_2А, було складено протокол та винесено постанову за ст. 122 ч. 2 КУпАП, проїзд перехрестя на заборонний сигнал світлофора. Позивач вважає, що ним не порушувались правила дорожнього руху. Він розпочав рух на дозволений миготливий зелений сигнал світлофора і вже знаходився безпосередньо на перехресті, коли увімкнувся жовтий сигнал світлофора, але завершити свій маневр і повернути ліворуч та змінити напрямок руху своєчасно він не зміг через, те що по зустрічному напрямку ще завершували рух інші автомобілі, які проїздили перехрестя і на жовтий колір світлофора. Після того, як по зутрічному напрямку перешкод для здійснення повороту ліворуч та змінення його напрямку руху на протилежний не було, він завершив свій маневр, у мить коли він розпочав завершувати свій маневр, увімкнувся червоний світлофор, в данному випадку він діяв у відповідності вимог п.п. 8.11, 16.5 ПДР України. Крім того строк оскарження даної постанови ним пропущений з поважних причин, оскільки його з 16.12.2009 року по 26.01.2010 року було направлено у відрядження до м. Харків.

В судове засідання позивач не зявився, подав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав повністю, та просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідач інспектор ДПС Дніпровського ВДАІ ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, ніяких письмових заперечень та пояснень до суду не направив.

Дослідивши письмову заяву позивача, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії АА № 201491 від 14.12.2009 року, ОСОБА_1 14.12.2009 року о 19.05 годин керуючи транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті вулиць Будівельників-Гагаріна проїхав перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3е Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП ( а.с. 3).

Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 098749 від 14.12.2009 року вбачається, що інспектор ДПС Дніпровського ВДАІ ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 14.12.2009 року о 19.05 годин керуючи автомобілем на регульованому перехресті вулиць Будівельників-Гагаріна проїхав на заборонний червоний сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП. На підставі викладеного інспектор постановив накласти штраф в розмірі 450 гривень та роз'яснив позивачу, що постанова може бути оскаржена згідно зі статтями 287-289 КУпАП протягом десяти днів від дня її винесення. Копія постанови вручена позивачу 14.12.009року /а.с.-4/.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від двадцяти п»яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 вказаної статті субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що субєктом владних повноважень не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 14.12.2010 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення була винесена з дотриманням вимог ст. 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 22.75 „Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 листопада 2006 року №1111, також передбачено, що при складанні протоколу працівник ДПС зобов'язаний роз'яснити особі її права, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме щодо можливості ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо він не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржувати рішення по справі в установленому порядку.

Зі змісту позовної заяви та дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що вказані вимоги ст.ст. 256, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектором ДПС в повній мірі дотримані не були, в тому числі не встановлено та не зазначено свідків правопорушення, інші відомості, що стосуються обставин виявлення правопорушення та порядку його фіксації.

Відповідно до змін внесених до ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом .

За змістом пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Згідно ст.. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи постанова щодо позивача винесена 14.12.2009 року, в період коли позивач мав право оскаржити дану постанову він знаходився у відрядженні з 16.12.2009 року по 26.01.2010 року в м. Харків для виконання умов договору, згідно посвідчення про відрядження ОСОБА_1 прибув до м. Харків 17 грудня 2009 року вибув 25.12.2009 року (а.с.5-6).

На підставі викладеного, суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною.

Враховуючи, що відповідачем ІДПС Дніпровського ВДАІ ОСОБА_2 з урахуванням тієї обставини, що будь-які належні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1, порушень правил дорожнього руху, суду надані не були, та, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини позивача слід тлумачити на його користь, суд прийшов до висновку, що

постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього має бути закрито.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,11,71,86,99,128,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оcкарження постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії АА № 098749 від 14.12.2009 року.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 098749 від 14.12.2009 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення штрафу в розмірі 450 гривень, складену ІДПС Дніпровського ВДАІ ОСОБА_2.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Мартинов Є.О.