Справа № 809/359/15
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Справа № 876/7210/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року по справі №809/359/15 за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Івано-Франківській області про визнання нечинними наказів, визнання нечинним висновку службового розслідування, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до УМВС України в Івано-Франківській області про визнання нечинними наказів №1748 та №700 від 26 грудня 2014 року в пункті його звільнення з органів внутрішніх справ, поновлення на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Галицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області, визнання нечинним висновку службового розслідування за фактом порушення вимог транспортної дисципліни начальником СДІМ Галицького РВ УМВС в Івано-Франківській області майором міліції ОСОБА_1 від 28.11.2014 року, стягнення моральної шкоди в сумі 15000 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу УМВС України в Івано-Франківській області №1748 від 26.12.2014 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УМВС України в Івано-Франківській області". В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржив позивач ОСОБА_1 подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову про задоволення позову повністю.

Сторони будучи повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання явки повноважних представників не забезпечили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Галицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Наказом № 700 о/с від 26.12.2014 року ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас за ст. 64 п. "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Підставою для прийняття цього наказу став наказ начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області №1748 від 26.12.2014 року згідно з яким дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 застосовано з урахуванням встановлених службовим розслідуванням обставин, які викладені в висновку службового розслідування за фактом порушення вимог транспортної дисципліни начальником СДІМ Галицького РВ майором міліції ОСОБА_1М (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння) , який затверджений начальником УМВС в Івано-Франківській області 28.11.2014 року.

Судом встановлено, що 28.10.2014 року під час спільного відпрацювання служб ВІОС УКЗ УМВС та УДАІ УМВС було зупинено автомобіль марки Дачія-Логан, н.з. АТ 7674 AI під керуванням майора міліції ОСОБА_1 начальника сектору дільничних інспекторів міліції Галицького РВ УМВС з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного освідування у закладі охорони здоров'я майор міліції ОСОБА_1 категорично відмовився, як наслідок відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ №969216, за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вірно встановлено судом першої інстанції вказані обставини слугували підставою прийняття наказу № 1748 від 26.12.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2015 року Івано-Франківським міським судом прийнято рішення у справі №344/20074/14-п, яким провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито, в зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Під час розгляду справи №344/20074/14-П не знайшов підтвердження факт керування ОСОБА_1 28.10.2014 року в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, як і не знайшов свого підтвердження факт керування транспортним засобом взагалі, а відтак, Івано-Франківським міським судом встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що встановлені постановою Івано-Франківського міського суду від 07.04.2015 року у справі №344/20074/14-п обставини фактично спростовують висновки службового розслідування від 28.11.2014, зокрема спростовано факт керування ОСОБА_1 28.10.2014 року в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, а також сам факт керування позивачем транспортним засобом, які і були підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення згідно наказу №1748 від 26.12.2014 року, а тому пункт 1 наказу №1748 від 26.12.2014 року є протиправним, та вірно скасований судом першої інстанції.

Пункт "є" ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачає звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Колегія суддів зазначає, що вимога ОСОБА_1 про визнання нечинним висновку службового розслідування за фактом порушення вимог транспортної дисципліни начальником СДІМ Галицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 28.11.2014 року не підлягає задоволенню, оскільки висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов'язкового характеру для позивача. Оскільки вищевказаний висновок не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України, внаслідок чого не може бути оскаржений в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства.

Щодо вимог апелянта про визнання нечинним наказу №700 о/с від 26.12.2014, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ, поновлення на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Галицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, наказом №4 о/с від 13.01.2015 року було скасовано наказ УМВС України в Івано-Франківській області №700 о/с від 26.12.2014 року у частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, а тому станом на момент подання позову та розгляду справи був відсутній предмет оскарження, і як наслідок відсутні підстави надавати оцінку наказу, який скасований до відкриття провадження у справі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції про необгрунтованість вимоги про поновлення на посаді та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки позивачем заявлено вказані вимоги з обґрунтуванням незаконності вже скасованого наказу №700 о/с від 26.12.2014 року.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди завданої діями відповідача, колегія суддів зазначає, що апелянтом не обґрунтовано, в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у його житті. Окрім того, позивачем не обґрунтовано розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн.

Враховуючи викладене вище, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що позовні вимоги про відшкодування на користь позивача моральної шкоди в сумі 15000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що в наказі №4 о/с від 13.05.2015 р. (а.с. 36) щодо скасування пункту наказу УМВС України в Івано-Франківській області від 26.12.2014 року №700 о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ за п. «є» ст. 64 у запас ОСОБА_1 значиться описка в написанні «по батькові» даної особи, хоча стосується однієї і тієї особи ОСОБА_1.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року по справі №809/359/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді Н.В. Бруновська

О.І. Довга