Справа № 816/4388/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4388/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - Губарькова Н.Л.,

представників відповідача - Фесенко Ю.О., Жигилій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними і скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Залізничні шляхи" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними і скасування податкової вимоги від 02.10.2015 № 2279-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 02.10.2015 та встановлення факту відсутності боргу в сумі 1 413 912,57 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2015 по справі № 816/1101/15 встановлено відсутність вини Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи" у ненадходженні до бюджету податку на прибуток в сумі 1 386 932,00 грн. Однак не зважаючи на це відповідачем повторно винесено податкову вимогу № 2279-23 про сплату грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 1 413 912,57 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. У наданих до суду письмових запереченнях просили в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що згідно карток особового рахунку платника податків за відповідачем рахується заборгованість з податку на прибуток в сумі 1 403 076,57 грн. у зв'язку з чим контролюючим органом було сформовано податкову вимогу про сплату боргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

02.10.2015 ДПІ у м. Полтаві винесена податкова вимога № 2279-23 за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на прибуток страхових організацій на суму 1403 076,57 грн. та зі сплати авансових внесків з податку на прибуток страхових організацій на суму 10 836,00 грн. /а.с. 12/.

02.10.2015 ДПІ у м. Полтаві прийнято рішення № 6293/10/16-01-25-01-18 про опис майна позивача, що перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні), у податкову заставу (а.с. 13).

Позивач не погодився з податковою вимогою від 02.10.2015 № 2279-23 та рішенням про опис майна у податкову заставу від 02.10.2015 № 6293/10/16-01-25-01-18, у зв'язку з чим оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 24.02.2015 ДПІ у м. Полтаві винесена податкова вимога № 915-25 за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на прибуток страхових організацій на суму 1 381 404,57 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Залізничні шляхи" не погоджуючись з вказаною вимогою оскаржило її до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2015 залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи" задоволено. Визнано протиправними та скасувати податкову вимогу ДПІ у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 24.02.2015 №915-25 та рішення про опис майна у податкову заставу від 20.03.2015 №4673/10/16-01-25-01-18.

Відповідно до частини третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Згідно з частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2015 та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 встановлено, що на момент подачі Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Залізничні шляхи" до банківської установи платіжного доручення від 17.02.2015 № 120 про перерахування до Державного бюджету податкових зобов'язань з податку на прибуток страхових організацій на суму 1 386 932,00 грн., залишок коштів на рахунках позивача був у достатній сумі для погашення вказаних зобов'язань, однак перерахування зазначених коштів до бюджету у вказаний період не відбувалось, що свідчить про невиконання банківською установою переказу грошових коштів за платіжним дорученням від 17.02.2015 № 120.

Подання до установи банку платіжного доручення на перерахування грошового зобов'язання здійснено Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Залізничні шляхи" у встановлений податковим законодавством строк, а відтак обов'язок позивача щодо сплати такого грошового зобов'язання у вказаній сумі припинився.

Неперерахування коштів до бюджету відбулось не з вини Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи", а з вини ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", тому відповідальність за це має нести банк, оскільки Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Залізничні шляхи" здійснило передбачені законодавством дії по сплаті сум податку на прибуток до бюджету.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про безпідставність формування відповідачем вимоги про сплату боргу на суму 1 381 404,57 грн.

Твердження представників відповідача про збільшення розміру заборгованості, яка рахується за позивачем у картках особового рахунку, як на підставу формування спірної вимоги, судом оцінюються критично, у зв'язку з наступним.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 3.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 № 576, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1840/24372 податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України (далі - Міндоходів) оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів встановлено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 3 розділу І Порядку встановлено, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Пунктом 7 розділу І Порядку встановлено, що операції в інтегрованій картці платника здійснюються в хронологічному порядку.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

Судом встановлено, що відображення в інтегрованій картці платника податків - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Залізничні шляхи" заборгованості зі сплати авансових внесків з податку на прибуток, страхових організацій в сумі 10 836,00 грн. відбулось 06.10.2015 після формування спірної вимоги, а тому включення вказаної суми до податкової вимоги від 02.10.2015 є протиправним.

Крім того, інтегрована картка не містить інформації про виникнення у позивача заборгованості в сумі 21 672,00 грн., як до винесення спірної вимоги (02.10.2015) так і після її винесення.

Представник відповідача суду пояснив, що сума боргу вказана у спірній вимозі була помилково збільшена на 21 672,00 грн., у зв'язку з некоректною роботою ІС "Податковий блок".

Відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Разом з тим, відповідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, про відсутність у позивача станом на дату винесення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу обов'язку щодо сплати грошового зобов'язання визначеного спірною вимогою та про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкової вимоги ДПІ у м. Полтава № 2279-23 від 02.10.2015 та рішення про опис майна у податкову заставу від 02.10.2015 № 6293/10/1601-25-01-18.

Стосовно позовної вимоги про встановлення факту відсутності боргу в сумі 1 413 912,57 грн. з податку на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Частинами першою та другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Встановлення факту наявності або відсутності боргу не належить до компетенції адміністративного суду, а тому позовна вимога про встановлення факту відсутності боргу в сумі 1 413 912,57 грн. з податку на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу ДПІ у м. Полтава № 2279-23 від 02.10.2015 та рішення про опис майна у податкову заставу від 02.10.2015 № 6293/10/1601-25-01-18.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 22 426,69 грн. (двадцять дві тисячі чотириста двадцять шість гривень шістдесят дев'ять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2015 року.

Суддя С.С. Бойко