Справа № 2а/1270/1676/12
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/9991/45821/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Моторного О.А.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Стахановської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області Державної податкової служби

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22.03.2012

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012

у справі №2а/1270/1676/2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Самей-Траст»

до Стахановської об'єднаної державної податкової інспекції в Луганській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Самей-Траст» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Самей-Траст») звернулось до суду з позовом до Стахановської об'єднаної державної податкової інспекції в Луганській області (далі по тексту - відповідач, Стахановська ОДПІ в Луганській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2011 №.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22.03.2012, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем 25.11.2011 було проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань повноти обчислення та своєчасності сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, екологічного податку, орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності з 01.04.2010 по 30.09.2011, за результатами якої було складено акт від 25.11.2011 №533/23-33922551, яким встановлено порушення ст. 14 Закону України «Про плату за землю» та ст. 21 Закону України «Про оренду землі».

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.11.2011 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з орендної плати за землю на 47054,71 грн., у тому числі за основним платежем на суму 37643,77 грн. та штрафних санкцій на суму 9 410,94 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі.

В силу ст. 13 цього Закону, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності - договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 14 цього Закону визначено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 15 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що при поновленні договору оренди, зміні умов договору щодо розміру орендної плати, вони набувають чинності після їх державної реєстрації та застосовуються до відносин, що виникають при виконанні зобов'язань за договором, що укладений на новий строк.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2007 між Стаханівською міською радою та позивачем був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивачу за рахунок земель Стаханівського РМЗ «ВАТ «Луганськшахтобудмонтаж» в строкове платне користування було надано в оренду строком на 3 роки земельну ділянку загальною площею 1,6308 га для обслуговування нерухомого майна.

Згідно п. 8 договору загальна сума орендної плати становить 52456,32 грн. Річна сума орендної плати складає 17485,44 грн. Орендна плата нараховується за весь період фактичного користування земельною ділянкою і сплачується навіть у випадках, якщо орендар з поважних причин не використовує земельну ділянку за умовами договору.

Згідно п. 11 договору розмір орендної плати переглядається сторонами у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін або на підставі судового рішення. Договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

29.05.2009 міською радою рішенням №973/14 внесені зміни нормативної грошової оцінки. Пунктом 6 цього рішення Стаханівську ОДПІ в Луганській області зобов'язано внести зміни в розрахунок податку на землю.

Додатковою угодою від 05.10.2010 були внесені зміни у договір від 19.03.2007: п. 7 договору доповнено абзацом, що термін дії договору поновлено з 29.03.2010 до 29.03.2020, річна сума орендної плати з 01.06.2009 становить 40538,43 грн., річна сума орендної плати за 2010 рік становить 42930,81 грн., орендна плата вноситься щомісячно рівними частками до 30 числа наступного місяця (п. 3.1 додаткової угоди) до місцевого бюджету.

Судами встановлено, що податкова деклараціяз орендної плати за земельні ділянки за 2010 рік подана позивачем 29.01.2010 за три місяці. В прийнятті декларації за весь 2010 рік позивачу було відмовлено, оскільки строк дії договору оренди землі закінчувався 29.03.2010.

У період з 29.03.2010 по 10.12.2010 позивач продовжував користуватися земельною ділянкою та за фактичне користування земельною ділянкою ним здійснено орендну плату, що підтверджується платіжними документами.

Приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 15 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що при поновленні договору оренди, зміні умов договору щодо розміру орендної плати, вони набувають чинності після їх державної реєстрації та застосовуються до відносин, що виникають при виконанні зобов'язань за договором, що укладений на новий строк.

Оскільки додаткова угода до договору, якою було збільшено розмір орендної плати, була зареєстрована 10.12.2010, то відповідно саме з цієї дати вона набрала чинності (ст. 18 Закону України «Про оренду землі»).

Отже, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки умови додаткової угоди до основного договору набрали чинності лише з моменту його державної реєстрації (10.12.2010), то дія додаткової угоди не поширюється на правовідносини між сторонами в частині визначення орендної плати, які мали місце в період, що перевірявся податковим органом.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Стахановської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22.03.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)О.А. Моторний
(підпис)М.О. Федоров