Справа № 428/1573/14-а
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/1573/14-а
Провадження №2-а/428/1353/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого суддя Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Биковій І.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державтоінспектора ВДАЇ Сєвєродонецького МВ, капітана міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до державтоінспектора ВДАЇ Сєвєродонецького МВ, капітана міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2014 р. його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 255 грн. Згідно вищевказаної постанови 13.03.2014 р. він керував автомобілем марки CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Хіміків м. Сєвєродонецька, в напрямку від автовокзалу до центрального ринку, зробив маневр розвороту наліво на перехресті проспекту Хіміків та вулиці Мендєлєєва. Позивач вважає постанову в справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2014 р. незаконною, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення не вказано якого пункту Правил дорожнього руху, а саме: рухаючись по проспекту Хіміків м. Сєвєродонецька, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.1. «Дозволено рух тільки направо», здійснив розворот наліво. Виконання маневру розвороту наліво на вказаному місці не є порушенням вимог дорожнього знаку 5.7.1, тому що маневр розвороту було виконано в межах одного перехрестя, на ділянці проспекту Хіміків, який є автомобільною дорогою з бульварною розділювальною смугою, що передбачено пунктом 10.7 (ґ) Правил дорожнього руху. Він не рухався по дорозі вул. Мендєлєєва, виконуючи маневр розвороту, і не мав можливості порушити вимог встановленого дорожнього знаку 5.7.1. Позивач вважає, що ним не було скоєне жодне правопорушення, які передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, а оскаржувана постанова від 13.03.2014 р. є незаконною. У звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати дії відповідача щодо притягнення його 1303.214 р. до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП незаконними; скасувати постанову відповідача по справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2014 р. серії АА2, номер 982427 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; всі судові витрати по справі стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив доводи, викладені у позові. Додатково суду пояснив, що знак показує і інформує про дорожній рух, він не є заборонним знаком. За зону дію цього знаку він не виїжджав. Маневр розвороту на перехресті дозволений, незалежно від того в якому напрямку організований рух. Просив суд задовольнити позов.

Відповідач державтоінспектор ВДАЇ Сєвєродонецького МВ, капітан міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; обґрунтовано; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В силу ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №982427 від 13.03.2014 р. Згідно зазначеної постанови 13.03.2014 р. о 13-40 год. гр. ОСОБА_1, керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. Хіміків, м. Сєвєродонецька не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.1. «Дозволено рух тільки направо», здійснив розворот наліво, скоїв адміністративне правопорушення, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. В звязку з цим, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач не згодний з постановою відповідача, оскільки, на його думку, Правил дорожнього руху він не порушував, не виїжджав за зону дію дорожнього знаку 5.7.1., а лише здійснив маневр розвороту в межах одного перехрестя, на ділянці проспекту Хіміків, який є автомобільною дорогою з бульварною розділювальною смугою, що передбачено пунктом 10.7 (ґ) Правил дорожнього руху.

Разом з тим, суд критично оцінює зазначені посилання позивача ОСОБА_1, оскільки вчинення гр. ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 №804580 від 13.03.2014 р., зокрема те що, він, керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.1. «Дозволено рух тільки направо», здійснив розворот наліво.

Згідно розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, інформаційно-вказівні знаки 5.7.1 і 5.7.2 "Виїзд на дорогу з одностороннім рухом" показують напрямок руху на перехрещуваній дорозі, якщо на ній організовано односторонній рух. Рух транспортних засобів по цій дорозі або проїзній частині дозволяється лише у напрямку, показаному стрілкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, в редакції яка діяла на час скоєння адміністративного правопорушення, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Пунктом 3 частини 2 статті 222 КУпАП передбачено, що за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою, дев'ятою і десятою статті 133-1 цього Кодексу, - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач державтоінспектор ВДАЇ ВДАЇ Сєвєродонецького МВ, капітан міліції ОСОБА_2 на законних підставах 13.03.2014 р. склав протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 №804580 відносно позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, виніс законну і обґрунтовану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 982427 від 13.03.2014 р. та призначив стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за таке правопорушення.

При цьому доводи позивача щодо невідповідності фактичним обставинам справи постанови про адміністративне правопорушення, скасування її не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачеві ОСОБА_1 у задоволенні його вимог в повному обсязі за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 6-12, 69, 70, 71, 80, 86, 94, 104, 158-163 КАС України, ст.ст. 122 ч. 1, 222, 254 КУпАП; суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог за необґрунтованістю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову в повному обсязі складено 01.04.2014 р.

Суддя Ж. І. Кордюкова