Справа № 2-а-676/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" листопада 2011 р. Справа № 2-а-676/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "08" квітня 2011 р. у справі № 2-а-676/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2011р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязати останнього провести перерахунок та виплату щомісячної основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачених приписами ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.02.2011р., а також про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 19 709,18 грн. пенсії по інвалідності та 2 549,00 грн. додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області.

Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 ч.4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 6-ти мінімальних пенсій за віком, визначених ст.28 Закону України "Про загальнообов'язковедержавне пенсійне страхування", щомісячно, з 01.08.2010р. по 31.01.2011р. з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 додаткової пенсії відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 50% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов'язковедержавне пенсійне страхування", щомісячно, з 01.08.2010р. по 31.01.2011р. з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною судом першої інстанції постановою, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області просить постанову суду скасувати. Скаржник зазначає, зокрема, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснюється за рахунок Державного бюджету та суд першої інстанції не дослідив тих обставин, чи були перераховані бюджетні кошти на рахунок відповідача для виплати їх особам, які мають інвалідність, пов'язану з наслідками Чорнобильської катастрофи. Також, апелянт зазначає, що суд помилково застосував до спірних правовідносин Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", не звернув уваги на те, які види пенсійних виплат та соціальних послуг здійснюються за рахунок Пенсійного фонду відповідно до вказаного Закону, а також на те, що кошти виплачуються позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як встановлено судом першої інстанцій позивач є інвалідом 3 групи (а.с.7) і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.5).

Позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі статті 50 цього ж Закону.

Відповідно до частини 4 статті 54 вищезазначеного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам 3-ї групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу (ст.53 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Розрахунок пенсії позивачці здійснено виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", а тому суд обґрунтовано визнав дії відповідача протиправними в частині відмови позивачці перерахувати пенсію відповідно до вимог ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи апелянта щодо правомірності дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Порядок обчислення пенсій за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Вказана Постанова є чинною та її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", всупереч положень статей 50, 54 вищезазначеного Закону, Кабінетом Міністрів України установлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком, а тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволено частково вимоги позивача.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, колегія суддів приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком, а тому доводи апеляційної скарги з приводу помилкового застосування норм вказаного закону до спірних правовідносин, є безпідставними.

Проте, приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3 за період з 01.08.2010р. по 31.01.2011р., суд залишив поза увагою положення ч.2 ст.99, ст.100 КАС України.

Так, у відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За положеннями ст.100 КАС - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вже зазначалось, в позовній заяві позивач просив провести перерахунок та виплату щомісячної основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, починаючи з 01.02.2011р.

Згідно постанови суд першої інстанції зобовязав відповідача провести перерахунок та виплату зазначених коштів позивачу за період з 01.08.2010р. по 31.01.2011р.

Однак, із позову видно те, що позивач з ним звернувся до суду 03.09.2011 року, в звязку з чим, виходячи із вимог ч.2 ст.99 КАС України, він має право на перерахунок підвищення до пенсії не з 01.08.2010р., а з 03.03.2011р.

Відповідно, позовні вимоги за період з 01.08.2010р. по 02.03.2011 р. включно слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

Тому постанова суду підлягає скасуванню в частині порушених прав позивача з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 100, 197, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 08.04.2011р. у справі №2-а-676/2011р. скасувати та прийняти нову.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії по інвалідності, встановивши її на рівні 6-ти мінімальних пенсій за віком, визначених ст.28 Закону України "Про загальнообов'язковедержавне пенсійне страхування", та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановивши її на рівні 50% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов'язковедержавне пенсійне страхування", передбачених приписами ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 03.03.2011р. до зміни до зміни статусу позивача або ж до змін у законодавстві, що регулює спірні правовідносини, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Позовні вимоги за період з 01.08.2010р. по 02.03.2011 р. залишити без розгляду.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Набережна 4а,с.Сущани,Олевський район, Житомирська область,11016

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області вул.Свято-Миколаївська , 31,м.Олевськ,Житомирська область,11001