Справа № 817/3133/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3133/15

30 жовтня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області
до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області (далі ГУ ДКСУ у Рівненській області) звернулося з адміністративним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі УДВС ГТУЮ у Рівненській області) про визнання дій протиправними.

Позивач просив суд:

- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 протиправними;

- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 04.09.2015, ВП №48427042;

- скасувати постанову про накладення штрафу, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 14.09.2015, ВП №48427042;

- скасувати постанову про накладення штрафу, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 24.09.2015, ВП №48427042.

Позов обґрунтований тим, що у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанов про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору, оскільки рішення суду не виконувалося з поважних причин, а саме: подання УПФУ в м.Рівне про повернення помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів коштів не містило обовязкової інформації, передбаченої п.8 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Ухвалою суду від 16.10.2015 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду на 23.10.2015.

У судове засідання на 23.10.2015 та на 30.10.2015 представник відповідача не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до ст. 35 КАС України, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення судового розгляду або про розгляд справи без його участі від представника відповідача не надходило.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.6 ст.128 КАС України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерт, суд прийшов до висновку про можливість проведенян розгляду справи в порядку письмового провадження.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлено наступне.

22.07.2013 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №817/2276/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ» (далі ТОВ «РІФ») до УПФУ в м.Рівне, ГУ ДКСУ у Рівненській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 податкова інспекція у м.Рівному Державної податкової служби, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, прийнято постанову про повне задоволення позову.

Згідно із вказаною постановою суд постановив:

- визнати бездіяльність УПФУ в м.Рівне щодо повернення ТОВ «РІФ» помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів в сумі 20047,12грн. протиправною;

- зобов'язати УПФУ в м.Рівне направити подання до ГУ ДКСУ у Рівненській області про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів в сумі 20047,12грн. ТОВ «РІФ»;

- зобов'язати ГУ ДКСУ у Рівненській області на підставі подання УПФУ в м.Рівне про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ «РІФ» №2600789 в РОД "Райффайзен банк Аваль", МФО 333227, надмірно зараховані до бюджету кошти у розмірі 20047,12грн.

05.09.2013 постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2013 у справі №817/2276/13-а скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

28.05.2015 ухвалою Вищого адміністративного суду України скасовано постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2013 у справі №817/2276/13-а та залишено в силі постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2013.

18.06.2015 Рівненським окружним адміністративним судом на виконання постанови від 22.07.2013 у справі №817/2276/13-а видано виконавчий лист щодо зобовязання ГУ ДКСУ у Рівненській області на підставі подання УПФУ в м.Рівне про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ «РІФ» №2600789 в РОД "Райффайзен банк Аваль", МФО 333227, надмірно зараховані до бюджету кошти у розмірі 20047,12грн.

06.07.2015 ТОВ «РІФ» було подано до ГУ ДКСУ у Рівненській області для виконання зазначений виконавчий лист з додатками: поданням УПФУ в м.Рівне від 19.06.2015 №820/02-Д, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2015.

22.07.2015 ГУ ДКСУ у Рівненській області листом №15-08/5256/265 повернуло ТОВ «РІФ» виконавчий лист з додатками без виконання, зважаючи на обставини, що унеможливлюють останнє.

13.08.2015 ГУ ДКСУ у Рівненській області отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2015, ВП №48427042, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1

Листами від 18.08.2015 №15-08-2/5856/302 та від 19.08.2015 №15-08-2/5880/303 ГУ ДКСУ у Рівненській області повідомило державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 про причини, які унеможливлюють виконання виконавчого листа від 18.06.2015 у справі №817/2276/13-а.

20.08.2015 державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа від 18.06.2015 №817/2276/13-а.

16.09.2015 ГУ ДКСУ у Рівненській області отримано винесені державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 постанови від 04.09.2015, ВП №48427042, про стягнення з боржника виконавчого збору та від 14.09.2015, ВП №48427042, про накладення штрафу, а також вимогу державного виконавця від 14.09.2015 №3369/15 щодо надання відомостей про виконання рішення суду.

18.09.2015 ГУ ДКСУ у Рівненській області листом №15-08-02/6582/335 просило державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 про здійснення заходів щодо надання ГУ ДКСУ у Рівненській області подання, яке б містило інформацію згідно з вимогами п.8 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

25.09.2015 отримано винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 постанову від 24.09.2015, ВП №48427042, про накладення штрафу та лист відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області від 24.09.2015 №3539 щодо неможливості застосування державним виконавцем до УПФУ в м.Рівне заходів примусового характеру та відсутності підстав для винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 N606-XIV (далі Закон N606-XIV).

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначає розроблена відповідно до Закону N606-XIV, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі Інструкція №512/5).

В силу вимог ч.1 ст.2 Закону №606-XIV, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч.2 ст.11 Закону №606-XIV).

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначені статтею 75 Закону №606-XIV.

Відповідно до ч.1 вказаної статті, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст.75 Закону №606-XIV, у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст.75 Закону №606-XIV, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу вимог ч.1 ст.89 Закону №606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі у разі повторного невиконання ним рішення без поважних причин передбачено ч.2 ст.89 Закону №606-XIV.

Згідно з пп.13.3.5 Інструкції №512/59 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

У постанові про накладення на боржника штрафу державний виконавець зазначає норму Закону , якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення направляється боржнику.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно з резолютивною частиною рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2013, ГУ ДКСУ у Рівненській області зобовязане перерахувати ТОВ «РІФ» надмірно зараховані до бюджету кошти на підставі подання УПФУ в м.Рівне про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

Відповідно до п.8 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі Порядок №787), подання складається органом, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

У разі невідповідності подання визначеним формі та/або змісту останнє повертається відповідними органами казначейства надавачам без виконання (пп.2 п.11 Порядку №787).

Як вбачається з матеріалів справи, подання УПФУ в м.Рівне від 19.06.2015 №820/02-Д не відповідає вимогам п.8 Порядку №787.

Цю обставину визнав державний виконавець у постанові від 20.08.2015, ВП №48427042, про відкладення виконавчих дій.

Надалі, подання про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів у відповідність до вимог п.8 Порядку №787 УПФУ в м.Рівне приведено не було.

Тобто, ГУ ДКСУ у Рівненській області не виконувалося рішення суду з поважних причин, оскільки позивач як орган державної казначейської служби зобовязаний безумовно дотримуватися вимог нормативно-правових актів, що регламентують бюджетний процес, і, зокрема, вимог Порядку №787.

За таких обставин, державний виконавець не мав законних підстав для винесення постанов від 14.09.2015 та від 24.09.2015, ВП №48427042, про накладення на боржника, ГУ ДКСУ у Рівненській області, штрафу за невиконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Таким чином, виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

Суд вважає, що сплив строку, який наданий для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. У випадку застосування зазначеної санкції державний виконавець зобовязаний переконатися у відсутності причин, що позбавляють боржника можливості виконати рішення суду добровільно у встановлений строк.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до яких, зокрема, належать вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оспорюваних постанов та дій, вчинених державним виконавцем, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1

Скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 04.09.2015, ВП №48427042;

Скасувати постанову про накладення штрафу, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 14.09.2015, ВП №48427042.

Скасувати постанову про накладення штрафу, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 24.09.2015, ВП №48427042.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.