Справа № 306/597/15-а
Суддя: Жиганська Н. М.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/597/15-а
Провадження № 2-а/306/23/15
Рядок статзвіту № 36
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді: Жиганської Н.М.

при секретарі: Дешко В.В.

з участю прокурора: Дичка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом прокурора Свалявського району Закарпатської області в інтересах ОСОБА_1 до Солочинської сільської ради, третя особа: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області про визнання недійсним рішення сесії Солочинської сільської ради, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Свалявського району звернувся в суд із позовом в інтересах ОСОБА_1 до Солочинської сільської ради, третя особа: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області про визнання недійсним рішення сесії Солочинської сільської ради.

Як на підставу заявлених вимог, прокурор посилається на те, що рішенням 5 сесії 1 скликання Солочинської сільської ради від 18.04.2002 року взято в запас сільської ради землі ур. "Межиброди" площею 10 га на підставі виписки з протоколу № 2 загальних зборів КГСП "Голубинське" від 01.03.2002 року "Про передачу із резервного фонду - 10 га землі ур. "Межиброди" в Солочинську сільську раду із земель, які залишилися в господарстві КГСП "Голубинське". Рішенням 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 17.05.2002 року на підставі клопотань жителів с. Солочин, вул. "Буковина", "Хутір", "Нижній Кінець" та частини вул. Центральної переведено 10 га ріллі земель запасу в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ із зобов'язанням спеціаліста - землевпорядника внести зміни в земельно-облікові документи. Згідно листа Управління Держземагенства у Свалявському районі № 01-13/750 від 15.04.2014 року, у зв'язку з відсутністю будь-якого доручення Солочинської сільської ради по переведенню 10 га ріллі земель запасу в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ, Управлінням Держземагенства у Свалявському районі відповідно до рекомендації щодо створення поблизу населених пунктів із земель запасу та резервного фонду громадських пасовищ для випасання худоби не надавались пропозиції Солочинській сільській раді щодо формування на території сільської ради громадських пасовищ та перенесення їх меж в натуру (на місцевість) на підставі проекту реформування колективного сільськогосподарського підприємства або схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) Солочинською сільською радою не надсилалось доручення до Управління про здійснення землевпорядних робіт на рішення 2 сесії 2 скликання від 17.05.2002 року Солочинської сільської ради. Відповідно до проекту роздержавлення земель КГСП "Голубинське", урочище "Межиброди" віднесено до земель колективної власності, що підлягало розподілу на земельні частки (паї). Зміни щодо вилучення вказаного урочища і переведення до земель запасу Солочинської сільської ради у вказаний проект не внесено. Документи, які слугували прийняттю рішення 2 сесії 2 скликання від 17.05.2002 року Солочинської сільської ради про переведення 10 га ріллі земель запасу в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ в сільській раді відсутні, так як передані до архівного відділу Свалявської РДА, однак підтвердження такої передачі не надано. Відповідно до архівної довідки архівного відділу Свалявської РДА № 04/1484/128 від 11.04.2014 року в протоколах 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 17.05.2002 року документів, на підставі яких прийняте рішення про переведення ур. "Межиброди" із земель запасу сільської ради в сільське пасовище та клопотання мешканців с. Солочин - немає. Таким чином, рішення 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 17.05.2002 року про переведення 10 га ріллі земель запасу в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ та зобов'язанням спеціаліста - землевпорядника внести зміни в земельно-облікові документи, прийнято у невідповідності п. 1 ст. 20, ст.182, п."г" ст. 183, п."а" ст. 186 Земельного кодексу України, вимогам додатку 4 Рекомендацій, затверджених наказом Держкомзему "Про затвердження рекомендацій щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 30.12.1999 року № 130. Вартість земельної ділянки площею 10 га в ур. "Межиброди" становить 68987,00 грн.

Крім того, відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 та Закону України "Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) - особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) подають до відповідної сільської, селищної ради, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власниками земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної ради, міської ради чи районної державної адміністрації. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Солочинської сільської ради, однак їй безпідставно відмовляли у виділенні їй земельної частки (паю) в натурі, чим було порушено її майнові права та, з чим ОСОБА_1 звернулася до прокуратури Свалявського району 20.12.2014 року про перевірку відповідності нормам чинного законодавства рішення сесії Солочинської сільської ради. В ході проведення вищевказаної перевірки, на запит прокуратури Свалявського району, 29.01.2015 року було встановлено, що Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області 30.05.2014 року звернулася з клопотанням про приведення у відповідність до норм чинного законодавства рішення 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради, однак Солочинською сільською радою не вжито ніяких заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Крім того, порушення інтересів ОСОБА_1 полягають і у невиконанні постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 27.03.2009 року, згідно якого зобов'язано Солочинську сільську раду на черговій сесії вирішити питання про виділення ОСОБА_1, як власнику земельної частки (пай) із земель резервного фонду Солочинської сільської ради в ур. "Межиброди" земельну ділянку в розмірі 0,50 га. Однак, оскільки урочище "Межиброди" з порушенням чинного законодавства передано до сільського пасовища - ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на отримання земельної частки (пай). А тому позивач просить суд, поновити йому строк на подачу позовної заяви (поскільки прокуратура Свалявського району отримала матеріали перевірки на відповідність нормам діючого законодавства рішення Солочинської сільської ради від 17.05.2002 року), визнати недійсним рішення 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 17.05.2002 року.

20 травня 2015 року прокурор Свалявського району Закарпатської області в інтересах ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог по адміністративній справі щодо визнання недійсним рішення сесії Солочинської сільської ради, в якій просить суд, поновити йому строк на подачу позовної заяви та визнати недійсним рішення 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 07.05.2002 року.

В судовому засіданні прокурор Свалявського району, який діє в інтересах ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд задовольнити їх.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву від 17.06.2015 року про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Солочинської сільської ради та третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про час і місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання судової повістки.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України - у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів та доходить слідуючого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 07 травня 2002 року "Про переведення ур. "Межиброди" із земель запасу сільради в сільське пасовище", на підставі клопотань жителів с. Солочин, вул. "Буковина", "Хутір", "Нижній Кінець" та частини вул. Центральної переведено 10 га ріллі земель запасу в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ із зобов'язанням спеціаліста - землевпорядника внести зміни в земельно-облікові документи.

Вартість земельної ділянки площею 10 га в урочищі "Межиброди" становить 68987,00 грн. (шістдесят вісім тисяч дев'ятсот вісімдесят сім гривень).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Земельного кодексу України - у разі ліквідації державного чи комунального підприємства, установи, організації землі, які перебувають у їх постійному користуванні, за рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування переводяться до земель запасу або надаються іншим громадянам та юридичним особам для використання за їх цільовим призначенням, а договори оренди земельних ділянок припиняються.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Земельного кодексу України - органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Відповідно до додатку 4 Рекомендацій щодо створення поблизу населених пунктів із земель запасу та резервного фонду громадських пасовищ для випасання худоби, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 130 від 30.12.1999 року "Про затвердження рекомендацій щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» - встановлено порядок створення громадських пасовищ за рахунок земель запасу та резервного фонду, а саме:

2.1. Громадяни, які виявили бажання здійснювати випас своєї худоби на громадських пасовищах, подають заяви до сільської, селищної, міської, районної у містах ради із зазначенням виду і кількості тварин та бажаного місцезнаходження пасовища.

2.2. Сільська, селищна, міська, районна у містах рада або її виконавчий орган у дводенний термін розглядає заяви і доручає місцевому державному органу земельних ресурсів внести пропозиції щодо формування громадських пасовищ.

2.3. Місцевий державний орган земельних ресурсів у двадцятиденний термін вносить пропозиції щодо формування громадських пасовищ та перенесення їх меж в натуру (на місцевість) на підставі проекту реформування колективного сільськогосподарського підприємства або схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї).

2.4. Сільська, селищна, міська, районна у містах рада або її виконавчий орган в восьмиденний термін приймає рішення про створення громадських пасовищ на землях запасу або резервного фонду та надає доручення місцевому державному органу земельних ресурсів здійснити землевпорядні роботи відповідно до чинного законодавства.

2.5. Організація спільного використання громадських пасовищ громадянами здійснюється через уповноважену особу, яка обирається об'єднанням цих громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України - докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 79 КАС України - письмовими доказами є документи, акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом перевірено в судовому засіданні надані позивачем докази на підтвердження заявленої вимоги, зокрема:

- виписка з протоколу загальних зборів КСГП "Голубинське" від 01 березня 2000 року, згідно якої, зборами КСГП "Голубинське" вирішено передати землі в Солочинську сільську раду, які залишилися в господарстві КСГП "Голубинське" із резервного фонду, а саме: ур. "Межиброди" - 10 га. Закріпити за СФГ "Голубинське" - 5 га землі ур. "Черенина".

- рішення Солочинської сільської ради від 18 квітня 2000 року "Про передачу нерозпайованого, резервного фонду КСП "Голубинське" ур. "Межиброди", "Черенина", "Довге поле", згідно якого вирішено взяти в запас сільської ради землі ур. "Межиброди" - 10 га, "Черенина" - 10 га, "Довге поле" - 5 га.

?лист Управління Держземагенства у Свалявському районі № 01-13/750 від 15.04.2014 року, згідно якого у зв'язку з відсутністю будь-якого доручення Солочинської сільської ради по переведенню 10 га ріллі земель запасу в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ, Управлінням Держземагенства у Свалявському районі відповідно до рекомендації щодо створення поблизу населених пунктів із земель запасу та резервного фонду громадських пасовищ для випасання худоби не надавались, пропозиції Солочинській сільській раді щодо формування на території сільської ради громадських пасовищ та перенесення їх меж в натуру (на місцевість) на підставі проекту реформування колективного сільськогосподарського підприємства або схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) Солочинською сілською радою не надсилалось доручення до Управління про здійснення землевпорядних робіт на рішення 2 сесії 2 скликання від 17.05.2002 року Солочинської сільської ради. Відповідно до проекту роздержавлення земель КГСП "Голубинське", урочище "Межиброди" віднесено до земель колективної власності, що підлягало розподілу на земельні частки (паї). Зміни щодо вилучення вказаного урочища і переведення до земель запасу Солочинської сільської ради у вказаний проект не внесено. Документи, які слугували прийняттю рішення 2 сесії 2 скликання від 17.05.2002 року Солочинської сілської ради про переведення 10 га ріллі земель запасу в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ в сільській раді відсутні.

?архівна довідка архівного відділу Свалявської РДА № 04/1484/128 від 11.04.2014 року, відповідно до якої в протоколах 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 17.05.2002 року документів, на підставі яких прийняте рішення про переведення ур. "Межиброди" із земель запасу сільської ради в сільське пасовище та клопотання мешканців с. Солочин - немає.

Таким чином, при прийнятті вказаного рішення допущено порушення Закону, які полягають у недотриманні вимог п. 1 ст. 20, ст. 182, п."г" ст. 183 Земельного кодексу України, вимог додатку 4 Рекомендацій, затверджених наказом Держкомзему "Про затвердження рекомендацій щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 30.12.1999 року № 130, в тому числі в непроведенні виготовлення проекту землеустрою.

Відповідно до п. 1 ст. 20 Земельного кодексу України - віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ст. 182 Земельного кодексу України - мета землеустрою полягає в забезпеченні раціонального використання та охорони земель, створенні сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів.

Відповідно до п. "г" ст. 183 Земельного кодексу України - організація територій сільськогосподарських підприємств із створенням просторових умов, що забезпечують еколого-економічну оптимізацію використання та охорони земель сільськогосподарського призначення, впровадження прогресивних форм організації управління землекористуванням, удосконалення співвідношення і розміщення земельних угідь, системи сівозмін, сінокосо- і пасовищезмін.

Разом з тим, відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 та Закону України "Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) - особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) подають до відповідної сільської, селищної ради, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власниками земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної ради, міської ради чи районної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" - державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої влади є Держсільгоспінспекція України.

З матеріалів справи вбачається, що Солочинською сільською радою не вжито ніяких заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства при приведенні у відповідність до норм чинного законодавства рішення 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради при проведенні перевірки, яку проводила Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області за зверненням ОСОБА_1 від 20.12.2014 року до прокуратури Свалявського району.

Поскільки урочище "Межиброди" з порушенням чинного законодавства передано до сільського пасовища - громадяни, які мають право на отримання земельної частки (паю) не можуть реалізувати своє право на отримання земельної частки (пай).

Зокрема, вказані порушення закону призвели до порушення інтересів ОСОБА_1 та, полягають у невиконанні постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2009 року, згідно якого зобов'язано Солочинську сільську раду на черговій сесії вирішити питання про виділення ОСОБА_1, як власнику земельної частки (паю) із земель резервного фонду Солочинської сільської ради в ур. "Межиброди" земельну ділянку в розмірі 0,50 га.

Як роз'яснив Конституційний суд України у своєму рішенні від 01.04.2010№ 10-рп/2010:

- положення частини першої статті 143 Конституції України (254к/96-ВР ), згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу (2768-14) вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (2747-1 ) стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Також суд вважає, що слід поновити прокурору строк на звернення до суду із позовом по слідуючим мотивам.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

За змістом ст. 1 Першого протоколу - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, переведення земель запасу сільської ради (фактично пайових земель) до сільських пасовищ є прихованим вилученням пайових земель, що призводить до неможливості їх розподілу між пайовиками.

Неможливість позивача ОСОБА_1 самостійно захистити свої права, що гарантовані п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через похилий вік та відсутність доступу до відповідних рішень сільської ради призвело до пропуску строку для звернення до суду за захистом своїх прав.

Також судом встановлено, що 16 квітня 2014 року по заяві ОСОБА_1 Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, під час якої встановлено порушення при передачі 10 га ріллі в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ.

30 травня 2014 року, вищевказаною інспекцією направлено клопотання голові Солочинської сільської ради про приведення у відповідність до закону вказаного рішення, тобто надано можливість державному органу виправити допущене порушення.

Натомість, рішенням Солочинської сільської ради від 07 серпня 2014 року, клопотання Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області № 04/2205 від 30.05.2014 року було відхилено.

З наведеного вище суд вважає, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин і його слід поновити.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 7,10, 11, 12, 49, 69, 70, 128, 161, 163, 185, 186 КАС України, ст.ст. 24, 34, 20 п.1, 182, 183 п. "г", Земельного кодексу України, п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити прокурору строк на звернення до суду із позовом.

Позов прокурора Свалявського району - задовольнити.

Визнати недійсним рішення 2 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 07 травня 2002 року "Про переведення ур. "Межиброди" із земель запасу сільради в сільське пасовище" про переведення 10 га ріллі земель запасу в ур. "Межиброди" до сільських пасовищ із зобов'язанням спеціаліста - землевпорядника внести зміни в земельно-облікові документи на підставі клопотань жителів с. Солочин, вул. "Буковина", "Хутір", "Нижній Кінець" та частини вул. Центральної.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Н.М.ЖИГАНСЬКА