Справа № 813/2746/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 р. Справа № 876/7551/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Макарика В.Я., Гудим Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.02.2014 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в якій просить визнати протиправними дії відповідача щодо вимоги сплатити 87,15 грн. за послуги ДМС, визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо вимоги сплатити 261,00 грн. вартості бланку паспорта, визнати протиправним рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 08.04.2015 року, щодо повернення зайво сплачених коштів, оформлене листом №7931 від 27.04.2015 року, зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повернути ОСОБА_1 кошти у розмірі 87,15 грн. сплачені як за послуги по оформленню та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та 261,00 грн. як вартість бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області подало апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, будучи належними чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.02.2015 року позивач звернувся до ГУ ДМС України у Львівській області з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та одночасно подав такі документи: заяву-анкету, копію паспорта громадянина України та пред'явлено його оригінал, платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита в розмірі 170 грн., копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, дві фотокартки розміром 3,5х4,5 сантиметра.

Також, позивачем на вимогу працівника ГУ ДМСУ у Львівській області було сплачено два платежі, а саме: про сплату вартості нетермінового оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. і про сплату вартості бланка паспорта у розмірі 261,00 грн. Оригінали квитанцій про сплату коштів 87,15 та 261,00 грн. були вилучені в позивача представником ГУ ДМСУ у Львівській області.

01 квітня 2015 року було оформлено та видано позивачу паспорт (датою видачі в паспорті значиться - дата 17 березня 2015 року).

07 квітня 2015 року позивач звернувся із заявою до ГУ ДМСУ у Львівській області про повернення зайво сплачених коштів в розмірі 87,15 грн. та 261,00 грн., на що позивач отримав відповідь, в якій відмовлено у поверненні зайво сплачених коштів, оскільки відповідно до пп. «б» п.6 декрету КМУ «Про державне мито» за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон або обміну цього паспорта справляється державне мито в розмірі 170 грн.; п.27 Постанови КМУ № 795 від 04.06.2007 року (в редакції постанови КМУ від 26.10.2011 року № 1098) встановлено плату за надання послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн.; у відповідності до зазначених нормативних актів, вартість бланку в розмірі 261,00 грн. була визначена на підставі договору на закупівлю в централізованому порядку персоніфікованих документів, укладеного ДМС України з підприємством з виготовлення персоніфікованих документів ДП Поліграфкомбінат «Україна».

Таким чином, між сторонами виник спір щодо правомірності стягнення при оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон 87,15 грн. як оплату за послуги Державної міграційної служби України та 261,00 грн. за вартість бланку паспорта громадянина України.

Приписами статті 1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» №3857-ХІІ від 21.01.1994 року у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон №3857-ХІІ) закріплено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (ст.2 Закону №3857-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Крім того, статтею 7 названого Закону закріплено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України підлягають опублікуванню.

Саме на реалізацію наведеної бланкетної норми, Кабінетом Міністрів України 31.03.1995 року було прийнято постанову №231, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Так, у пункті 10 згаданих Правил закріплено, що для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: 1) заява-анкета встановленого зразка; 2) паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); 3) копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; 4) дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; 5) квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Справляння державного мита за видачу паспорта також закріплено пунктом 9 Правил №213.

Відповідно до статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» №7-93 від 21.01.1993 року платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Пунктом 5 статті 2 та підпунктом «б» пункту 6 статті 3 названого Декрету закріплено, що державне мито справляється за видачу документів на право виїзду за кордон і про запрошення в Україну осіб з інших країн, за продовження строку їх дії та за внесення змін до цих документів та становить 170 грн.

Посилання відповідача на пункт 27 постанови Кабінету Міністрів України №795 від 04.06.2007 року «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1098 від 26.10.2011 року в обґрунтування правомірності стягнення плати за надання послуг з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. та пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №1098 від 26.10.2011 року «деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг» в обґрунтування правомірності стягнення вартості бланка такого паспорта, суд до уваги не приймає.

Таким чином, сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням міграційною службою дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому міграційна служба не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність вимог міграційної служби щодо надання та сплати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон документів і платежів, які не передбачені Законом № 3857-XII та Правилами спеціальними правовими актами, що врегульовують ці правовідносини.

Такі висновків суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладені у постанові від 17.12.2013 року у справі № 21-441а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок вчинення міграційною службою вищенаведених протиправних дій щодо вимог про сплату додаткових платежів за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, позивачем надміру сплачено до бюджету вищевказані суми платежів, які підлягають поверненню позивачу шляхом стягнення за рішенням суду цих сум з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, також відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість дій, які полягають у стягненні з ОСОБА_1 87,15 грн. як сплати вартості оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і 261,00 грн. як плати за вартість бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а тому, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю, а посилання апелянта на добровільність сплати коштів є необґрунтованим та спростованим вищенаведеним законодавством України та відповідними обставинами справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 року у справі №813/2746/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді В.Я. Макарик

Л.Я. Гудим

Повний текст ухвали виготовлено 18.11.2015 року