Справа № 755/27501/13-а
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про визнання незаконним та скасувати розпорядження комісії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києві від 09.09.2013 року №1103 щодо утримання переплати пенсії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва з вимогою визнати незаконним та скасувати розпорядження комісії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва від 09 вересня 2013 року №1103 щодо проведення утримання з пенсії ОСОБА_1 у розмірі 20%, що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком за списком №1, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 05 вересня 2013 року на адресу позивача надійшов лист за змістом якого відповідач повідомив, що за позивачем рахується переплата пенсії за період з 01 квітня 2009 року по 21 серпня 2013 року в розмірі 1628,89 грн., у зв'язку з працевлаштуванням, що стало підставою для прийняття рішення про утримування з позивача переплату у розмірі 20% від пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості на підставі ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При зверненні до працівників пенсійного фонду, позивачу було роз'яснено, що підставою для прийняття розпорядження про утримання з пенсії позивача переплати стали відомості про те, що з 14 лютого 2007 року позивач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно враховано сам факт його реєстрації як фізичної особи - підприємця, оскільки за даними Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва підтверджено, що за період 01 липня 2010 року по 20 вересня 2010 року позивач сплачував єдиний податок в сумі 200,00 грн., однак з 01 жовтня 2010 року по 21 листопада 2013 року позивач підприємницьку діяльність не здійснював, доходів не отримував, крім того в жовтні 2010 року позивач подав заяву про припинення підприємницької діяльності, тому за відсутності даних про отримання позивачем доходів від підприємницької діяльності не може бути прийнято рішення про проведення перерахунку призначеної йому пенсії. Також, позивач просить застосовувати в межах даного спору строки позовної давності, з урахуванням положень ст.257 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач приймаючи рішення про утримання переплати з пенсії з 01 квітня 2009 року свідомо не звернувся до суду, а прийняв оскаржуване рішення для отримання можливості не застосовувати строки позовної давності.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва Ходороков В.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які долучено до матеріалів справи. (а.с.20-21)

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва Кушлак Є.А. в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які долучено до матеріалів справи. (а.с.20-21)

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком за списком №1, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

09 вересня 2013 року комісія Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва розглянула повідомлення Київського ВЦ від 03 вересня 2013 року за №1350 про виникнення переплати пенсії у ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2009 року по 31 серпня 2013 року в розмірі 1628,89 грн., за результатами розгляду якого прийняте розпорядження за №1103 про утримання переплати у розмірі 20% від пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки переплата виникла у зв'язку з працевлаштуванням з вини пенсіонера.

Принципи, засади та механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок та виплата пенсій визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульоване Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846.

Так, пунктом 12 зазначеного Порядку передбачено, що пенсіонер зобов'язаний у разі його працевлаштування до органу, що призначає пенсію, протягом 10 днів надати довідку про прийняття на роботу.

Крім того, при призначенні пенсії особа надає заяву, в якій зобов'язується повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або її припинення: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни у складі сім'ї тощо.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств).

Статтею 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому Законом.

Згідно абзацу 2 частини 2 статті 43 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Частиною 3 статті 46 вказаного Закону передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Листом Пенсійного фонду України від 23.03.2012р. №6692/02-20 роз'яснено, що підтвердженням факту, що особа не працює, є заява особи з відповідною інформацією, трудова книжка. До зазначених документів додається інформація відділу персоніфікованого обліку. Перевірка факту реєстрації фізичної особи як суб'єкта підприємницької діяльності здійснюється шляхом звірки баз даних одержувачів пенсій та баз даних СПОВ, Державного реєстру. У разі реєстрації особи, яка звертається за призначенням пенсії, як суб'єкта підприємницької діяльності, вона вважається працюючою, що має вказуватися у заяві.

Враховуючи викладене, працюючими вважаються особи, якщо вони зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності.

Як вбачається із Свідоцтва про державну реєстрації (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, виданого Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією 13 лютого 2007 року, ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Таким чином, ОСОБА_1, знаючи про свій обов'язок своєчасно повідомляти орган пенсійного забезпечення про зміну умов, що впливають на виплату пенсії, не повідомив Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про державну реєстрацію, суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не позбавлений статусу підприємця у встановленому порядку, передбаченого Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", на час розгляду даної справи рішення уповноваженим органом про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не прийнято, як і відсутні відомості про виключення даного суб'єкта підприємницької діяльності з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу Адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про визнання незаконним та скасувати розпорядження комісії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києві від 09.09.2013 року №1103 щодо утримання переплати пенсії є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки оспорюване розпорядження прийняте компетентним органом, з дотриманням вимог ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при цьому суд критично відноситься до наведених позивачем обставин, що сам факт реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності не може слугувати підставою для проведення перерахунку пенсії раніше призначеної пенсії, оскільки відсутність доходу від підприємницької діяльності не дає підстави вважати, що особа не працює.

Відповідно положень частини другої статі 1 Цивільного кодексу України, до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, що інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. ( ст.256 Цивільного вільного кодексу України) Правила щодо позовної давності використовуються виключно для визначення своєчасності звернення до суду з позовом про захист права.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

Виходячи із суб'єктного складу сторін та предмету позову, відносини, які виникли між сторонами спору регулюються положеннями спеціального законодавства, безпосередньо положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та які мають пріоритет у застосуванні в порівняні із основними нормами права, тому на ці відносини положення Цивільного кодексу України не розповсюджуються.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про визнання незаконним та скасувати розпорядження комісії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києві від 09.09.2013 року №1103 щодо утримання переплати пенсії є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 15, 16, 256, 257 Цивільного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхання», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 90, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про визнання незаконним та скасувати розпорядження комісії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києві від 09.09.2013 року №1103 щодо утримання переплати пенсії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

С у д д я: