Справа № 2-а-521/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-521/11
Головуючий у 1-й інстанції: Мичка І.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" березня 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради Рівненської області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "06" вересня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, Здолбунівського комунального підприємства "Міське будинкоуправління №1", третя особа ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказуючи, що її рідний брат ОСОБА_6 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. В квартирі також прописаний його малолітній син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартиронаймач ОСОБА_6 надав заяву, в якій просив зареєструвати її місце проживання в зазначеній вище квартирі, але відповідачами їй було відмовлено у цьому, так як про її реєстрацію у спірній квартирі заперечує опікун малолітньої дитини. За таких обставин вона вважає дії відповідачів неправомірними і просила суд визнати відмову Здолбунівського міського голови у наданні дозволу на реєстрацію її місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 - не правомірними та зобов'язати ОСОБА_3 комунальне підприємство "Міське будинкоуправління №1" зареєструвати її місце проживання у зазначеній вище квартирі.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.09.2011 року позов ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 міська рада Рівненської області подала апеляційну скаргу в якій вони, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просять скасувати постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.09.2011 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість винесеної судом першої інстанції постанови судова колегія апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рідний брат позивачки ОСОБА_6, є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі також зареєстрований його малолітній син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час ОСОБА_6 перебуває у місцях позбавлення волі. Мати малолітньої дитини ОСОБА_7 - померла. Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області від 05.04.2011 року неповнолітній дитині ОСОБА_7 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено опікуна, рідну тітку дитини, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

22 квітня 2011 року ОСОБА_6, як наймач квартири АДРЕСА_2, подав нотаріально завірену заяву Здолбунівському міському голові, в якій просив зареєструвати місце проживання у зазначеній квартирі його рідній сестрі ОСОБА_4 З даною заявою позивачка звернулася в КП «Міське будинкоуправління №1» з метою зареєструвати її місце проживання. При цьому їй було повідомлено, що така реєстрація може бути проведена лише за наявності дозволу Здолбунівського міського голови. 24 травня 2011 року позивачка звернулася до Здолбунівського міського голови із заявою про надання дозволу на прописку за адресою: квартира АДРЕСА_3. 16 червня 2011 року їй було вручено лист від 07.06.2011 року № 02/12-3-449, за підписом міського голови, в якому повідомлено, про відмову в наданні дозволу на реєстрацію місця проживання за її заявою. Причиною відмови вказано те, що опікун малолітньої дитини, яка зареєстрована у зазначеній вище квартирі, не дає згоди на її реєстрацію.

Окрім того про реєстрацію місця проживання позивачки у квартирі, де зареєстрована малолітня дитина, заперечує і сам опікун малолітньої дитини ОСОБА_5, про що нею було надано заяву та письмове заперечення щодо позову.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до положень статті 14 вищезазначеного закону - рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Для реєстрації особа подає: письмову заяву; паспортний документ; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; два примірники талона зняття з реєстрації. Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів. Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи. Зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2004 року №985 «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» затверджено форму заяви про реєстрацію місця проживання. Така заява повинна містити відомості про підстави для реєстрації місця проживання заявника за зазначеною ним адресою (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи) або згоду власника житла на реєстрацію місця проживання заявника у разі відсутності документів, зазначених як підстава для реєстрації вище.

З огляду на положення вищезазначених правових норм, згода власника (співвласника) квартири на реєстрацію місця проживання в квартирі іншої особи не потрібна лише у разі, якщо в особи, яка має намір зареєструвати своє місце проживання, наявний документ (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), який є достатньою підставою для здійснення реєстрації її місця проживання за відповідною адресою.

Варто також зазначити, що вимоги, встановлені вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2004 року №985, щодо належного оформлення заяви для реєстрації місця проживання особи за вказаною нею адресою, тобто зазначення відомостей про підстави для реєстрації місця проживання на підставі правовстановлюючих документів чи згода власника житла на реєстрацію місця проживання заявника у разі відсутності відповідних зазначених як підстава для реєстрації документів, - є обовязковими як для органів державної влади, які здійснюють відповідні дії, так і для громадян.

Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства, реалізації права особи на реєстрацію її місця проживання за бажаною адресою, можлива лише за умови обовязкового надання нею відповідних правовстановлюючих документів чи відповідної (обовязкової) згоди особи, яка є власником житла, де заявник має намір зареєструватись.

Обставини, зазначені позивачкою, що опікун ОСОБА_5 не є членом сімї наймача і не проживає в даній квартирі, а тому її згоди вселення в квартиру не потрібно, що вона не є опікуном малолітньої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 і це не відповідає дійсності спростовуються тим, що є рішення органу владних повноважень про надання дитині статусу дитини позбавленої батьківського піклування і призначення опікуна, яке не скасоване. Спростовуються також тим, що у відповідності до ст.14 СК України, якщо дитина не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника.

Дитина, відповідно до ст. 247 СК України, над якою встановлено опіку, має право на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності, а також на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки.

В ст. 55 ЦК України встановлено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, які не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Таким чином відповідно до ст. 67 ЦК України такий обов'язок покладено на опікуна, який зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Отже з врахуванням наведених обставин, з врахуванням того, що власником житла є ОСОБА_3 міська рада Рівненської області, що у квартирі зареєстрована малолітня дитина позбавлена батьківського піклування, над якою встановлена опіка, що опікун заперечує про реєстрацію позивачки у квартирі, підстав для вселення позивачки у квартиру АДРЕСА_1 - не встановлено. У позивачки також відсутні інші підстави передбачені законодавством України на вселення її до зазначеної у позові квартири.

Дії відповідачів, як установ яким належить квартира та у яких вона знаходиться в оперативному управлінні, дії опікуна, яка діє в інтересах дитини, яка позбавлена батьківського піклування, спрямовані на захист інтересів малолітньої дитини на житло, тому вони є правомірними і такими, що виключають підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але надав їм неправильної оцінки та не правильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення ( ст. 202 КАС України ) та прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради Рівненської області задовольнити.

Постанову Здолбунівського міськрайонного суду Рівненської області від 06 вересня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, Здолбунівського комунального підприємства "Міське будинкоуправління №1", третя особа ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_8 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Радянська 25-а,с.Богдашів,Здолбунівський район, Рівненська область,35708

3- відповідачу ОСОБА_3 міська рада Рівненської області вул. Приходька, 1,м.Здолбунів,Рівненська область,35700 ОСОБА_3 комунальне підприємство "Міське будинкоуправління №1" вул.Коротка, 9,м.Здолбунів,Рівненська область,35705