Справа № 826/15778/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 листопада 2015 року № 826/15778/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шпак І.І.
проскасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСР» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві (далі по тексу - відповідач-1), Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шпак І.І. (далі по тексу - відповідач-2) в якому просить суд:

- скасувати рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 18 лютого 2015 року № 7/11 (№ 3709/10/26-58-11-01-21) прийняте Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- визнати дії Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шпак І.І. з внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу до єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців протиправними;

- визнати дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві з направлення форми 18-ОПП до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві протиправними;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії з поновлення реєстрації платником ПДВ ТОВ «ЕСР», а саме: внести запис до Реєстру платником ПДВ ТОВ «ЕСР» () з 17 лютого 2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/15778/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15 вересня 2015 року.

У судовому засіданні 15 вересня 2015 року представник позивача підтримав позовні вимог в повному обсязі, просив задовольнити їх. Представники відповідачів заперечили, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Рішенням Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18 лютого 2015 року № 7/11 (№ 3709/10/26-58-11-01-21) анульовано реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» як платника податку на додану вартість.

Вказане рішення обґрунтоване наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням відповідно до підпункту "ж" пункту 184.1статті 184 Податкового кодексу України.

Так, матеріали справи свідчать, що 14 лютого 2015 року Державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві внесено до ЄДР запис № 7020678 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Позивач вважає, що дії контролюючого органу щодо направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, що у свою чергу призвело до внесення запису про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» за адресою та рішення ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 18 лютого 2015 року № 7/11 (№ 3709/10/26-58-11-01-21) протиправними, оскільки прийняті та вчинені за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Починаючи з 01 січня 2011 року спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02.12.2010р. №2755-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України).

Анулювання реєстрації платника податку на додану вартість врегульовано положеннями статті 184 названого Кодексу.

Відповідно до підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно із пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби.

Анулювання реєстрації здійснюється на дату:

подання заяви платником податку або прийняття рішення органом державної податкової служби про анулювання реєстрації, якщо у свідоцтві про реєстрацію платника податку не було визначено граничний строк дії;

зазначену в судовому рішенні;

закінчення строку дії свідоцтва про реєстрацію платника податку;

що передує дню втрати особою статусу платника податку на додану вартість.

Крім того, пункт 184.10 статті 184 Податкового кодексу України передбачає, що про анулювання реєстрації платника податку податковий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Також, слід звернути увагу, що процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588.

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII Порядку щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

В силу приписів 12.5 розділу XII Порядку якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 19-ОПП (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17 травня 2010 року № 336, зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Відтак, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини 14 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", лише після здійснення передбачених Порядком та Положенням заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Вищезазначена позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-4а14.

Так, на обґрунтування заперечень проти позову представником відповідача-1 надано суду довідку про встановлення місцезнаходження (місце проживання) платника податків від 18 лютого 2015 року № 443, повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 19 лютого 2015 року № 230.

Проте, на підтвердження виконання всіх дій, передбачених процедурою встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків, у відповідності до вищенаведених правових норм, відповідачем не надано суду доказів вжиття відповідним підрозділом податкової міліції заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи - ТОВ «ЄСР».

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, а відповідачем-1, як суб'єктом владних повноважень, не доведено факту дотримання останнім процедури та вжиття необхідних заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження позивача, а, відтак, не підтверджено наявність законодавчо обґрунтованих передумов для надсилань повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", щодо ТОВ «ЄСР».

Відповідно до абзацу 1 частини 11 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з абзацом 2 частини 12 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Частина 14 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"встановлює, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Аналіз наведених правових норм в їх сукупності вказує, що внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, у тому числі у зв'язку з поверненням державному реєстратору поштового відправлення, можливе у випадку неподання юридичною особою реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шпак І.І. отримано повідомлення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві за № 1749 від 12 грудня 2014 року про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄСР».

Так, 12 січня 2015 року відповідачем -2 направлено на адресу позивача повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

За посиланням відповідача-2, вказане повідомлення отримано уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄСР» 15 січня 2015 року, а відтак, у звязку з неподанням державному реєстратору картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, у строк зазначений у такому повідомленні, 14 лютого 2015 року останнім, на виконання вимог частини 14 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" внесено запис про відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу.

Однак, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, вказане повідомлення отримане уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄСР» 19 лютого 2015 року, у звязку з чим 24 лютого 2015 року позивачем було подано державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, що підтверджуються копією опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Підтвердження відомостей про юридичну особу", який складений державним реєстратором та дата формування якого - 24 лютого 2015 року, зокрема, в даних описах державний реєстратор зазначає, що для проведення реєстраційної дії "Підтвердження відомостей про юридичну особу" ТОВ «ЄСР» надало реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 17 лютого 2015 року, 05 березня 2015 року та 10 березня 2015 року було подано до реєстраційної служби інформацію про підтвердження реєстраційних відомостей про юридичну особу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії державного реєстратора Відділу державної реєстрації по внесенню 14 лютого 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису № 7020678 про відсутність юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄСР» за місцезнаходженням, є протиправними, а зазначений запис підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність законодавчо визначених підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, на думку суду, рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 18 лютого 2015 року № 7/11 (№ 3709/10/26-58-11-01-21) про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР», є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідачем -1, у свою чергу, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Таким чином, вимога скасування рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 18 лютого 2015 року № 7/11 (№ 3709/10/26-58-11-01-21) про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не погоджується із вимогою про зобов'язання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії з поновлення реєстрації платником ПДВ ТОВ «ЕСР», а саме: внести запис до Реєстру платником ПДВ ТОВ «ЕСР» () з 17 лютого 2015 року, з огляду на те, що в цій частині права позивача не порушені. Доказів звернення останнього до контролюючого органу із вимогою про поновлення реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» як платника податку на додану вартість та отримання відмови не надані суду.

Також, скасування рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві 18 лютого 2015 року № 7/11 (№ 37/09/10/26-58-11-01-21) про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» платником податку на додану вартість в даному випадку є належним способом захисту порушеного права позивача та передбачає поновлення реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» як платника податку на додану вартість.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року та Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2013 року у справі № 826/320/13-а.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Державної податкової інспекцієї у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 18 лютого 2015 року № 7/11 (№ 3709/10/26-58-11-01-21).

3. Визнати дії Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шпак І.І. з внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу до єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців протиправними.

4. Визнати дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві з направлення форми 18-ОПП до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві протиправними.

5. В решті вимог відмовити.

6. Судові витрати в сумі 219,24 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник