Справа № 826/11835/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 листопада 2015 року 10:15 справа №826/11835/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну

справу

за позовомОСОБА_1
доУправління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві
третя особаКиївський міський центр зайнятості
провизнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, визнання нечинним пункту постанови
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва суду із позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якій з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у тому, що відповідач в порушення положень абзацу 1 частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" не здійснив дії протягом трьох робочих днів з дня отримання (29 травня 2015 року) заяви позивача про примусове виконання; 2) визнати протиправними дії відповідача, які полягають у тому, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47724019 від 08 червня 2015 року відповідач не дотримався строку, встановленого абзацом 1 частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження"; 3) визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зазначенні в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №47724019 від 08 червня 2015 року недостовірної інформації про дату отримання заяви позивача про примусове виконання; 4) зобов'язати відповідача, здійснити дії щодо зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №47724019 від 08 червня 2015 року достовірної інформації про дату подання заяви позивачем на примусове виконання, а саме "29.06.2015 року"; 5) визнати протиправними дії відповідача, які полягають у тому, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47724019 від 08 червня 2015 року відповідач не виконав як слід положень абзацу 2 частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" та не зазначив у постанові про відкриття виконавчого що "у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом"; 6) визнати нечинним пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47724019 від 08 червня 2015 року; 7) зобов'язати відповідача здійснити дії щодо виконання абзацу 2 частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", а саме доповнити постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47724019 від 08 червня 2015 року пунктом, виклавши його у такий редакції: "у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження"; 8) визнати протиправними дії відповідача, які полягають у порушенні строку надіслання на адресу позивача постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47724019 від 08 червня 2015 року; 9) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року (виконавчий лист від 06 травня 2015 року №826/11084/14) у строк, передбачений частиною другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження"; 10) зобов'язати відповідача здійснити дії щодо примусового виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року (виконавчий лист від 06 травня 2015 року №826/11084/14) у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження"; 11) визнати протиправними дії відповідача щодо зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року №47724019 даних, які порушують право позивача знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 12) зобов'язати відповідача здійснити дії щодо внесення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року №47724019 даних, які забезпечують право позивача знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11835/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2015 року залучено до участі в адміністративній справі Київський міський центр зайнятості в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В судове засідання 10 вересня 2015 року позивач не прибув, попередньо подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідач та третя особа до суду також не прибули, у зв'язку з чим на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2015 року позивач подав до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві заяву про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого 06 травня 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/11084/14.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Магди С.Г. від 08 червня 2015 року ВП №47724019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2015 року №826/11084/14.

Позивач не погоджується з деякими пунктами та формулюваннями постанови про відкриття виконавчого провадження, вважає що під час виконавчого провадження мали місце протиправні дії та бездіяльність державного виконавця щодо порушень положень статті 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач в судові засідання свого уповноваженого представника не направив, письмового заперечення проти позову та матеріали виконавчого провадження суду не надав.

Третьою особою письмових заперечень проти позову до суду також не подано.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Обставини справи свідчать, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С.Г. від 08 червня 2015 року відкрито виконавче провадження №47724019 з виконання виконавчого листа від 06 травня 2015 року №826/11084/14.

Супровідний лист про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу датований 08 червня 2015 року за №2/31.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року відправлено 10 червня 2015 року, про що свідчить штемпель на копії конверта.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року зазначено, що заява від позивача подана 03 червня 2015 року.

Пунктом 2 постанови визначено, що боржник зобов'язаний добровільно виконати рішення суду в семиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно пункту 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк рішення буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статі 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Частина друга статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їх права і обов'язки; проводить оцінку (переоцінку) майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Пунктом 2.1 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274/5 (далі по тексту - Порядок), визначено, що документи, що надходять на адресу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби (далі - Відділ) приймаються, попередньо опрацьовуються та реєструються діловодом Відділу.

Згідно пункту 2.8 Порядку зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником Відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до Відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження. Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції. Після накладення резолюції керівником Відділу документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання або на ознайомлення.

Пунктом 3.6. Порядку визначено, що передавання документів про відкриття виконавчого провадження державному виконавцеві здійснюється діловодом під підпис у Журналі обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві. Дата одержання документів переноситься державним виконавцем із Журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, на обкладинку виконавчого провадження у графу "Передано до виконання".

Абзацом третім пункту 3.6 Порядку встановлено, що державний виконавець після одержання документів про відкриття виконавчого провадження у встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк приймає рішення щодо відкриття виконавчого провадження чи відмови у його відкритті.

Частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З аналізу вищезазначених норм Закону України "Про виконавче провадження" та Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, суд приходить до висновку, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження потрапляє до державного виконавця не обов'язково в день її подання до державної виконавчої служби, а винести постанову про відкриття виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня надходження заяви безпосередньо до нього, а не до відділу діловодства виконавчого органу.

Єдиним документом, який може підтвердити дату отримання заяви позивача про відкриття виконавчого провадження відповідачем, може бути Журнал обліку виконавчих проваджень.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною шостою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Матеріалів виконавчого провадження, а також журнал обліку виконавчих проваджень відповідачем до суду не надано.

Так, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року зазначено, що заява позивачем подана 03 червня 2015 року.

Докази на спростування зазначеного в матеріалах справи відсутні.

Як наслідок, з урахуванням положень статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний був винести постанову про відкриття виконавчого провадження до 08 червня 2015 року включно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року ВП №47724019 прийнято державним виконавцем в межах строку, передбаченого статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у тому, що відповідач в порушення положень абзацу 1 частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" не здійснив дії протягом трьох робочих днів з дня отримання (29 травня 2015 року) заяви позивача про примусове виконання та визнання протиправними дій відповідача, які полягають у тому, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47724019 від 08 червня 2015 року відповідач не дотримався строку, встановленого абзацом 1 частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

В частині позовних вимог щодо зазначення у постанові від 08 червня 2015 року недостовірної інформації про дату подання позивачем заяви про відкриття виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Закон України "Про виконавче провадження" не містить обов'язкових реквізитів постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1.5.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови; до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами; постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою; у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону.

Отже, суд приходить до висновку, що дата подання заяви про відкриття виконавчого провадження та/або дата отримання такої заяви державним виконавцем не є обов'язковим реквізитом постанови про відкриття виконавчого провадження, тому зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження дати надходження заяви до відділу державної виконавчої служби та/або до державного виконавця не є порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно, з аналогічних підстав не підлягають задоволенню також і позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року №47724019 даних, які порушують право позивача знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та зобов'язання відповідача здійснити дії щодо внесення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року №47724019 даних, які забезпечують право позивача знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, оскільки зазначення вказаних реквізитів не є порушенням Закону України "Про виконавче провадження".

Стосовно посилання позивача на не виконання відповідачем належним чином вимог абзацу другого частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", суд зазначає наступне.

Згідно абзацу другого частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Пунктом 8.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлено, що у разі невиконання боржником рішення у встановлений державним виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 89 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Отже, боржник у будь-якому випадку зобов'язаний виконувати вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження та вчиняти усі дії передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З урахуванням викладених норм чинного законодавства суд приходить до висновку, що не зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року обов'язку боржника надати документальне підтвердження виконання рішення не є порушенням прав позивача та впливає лише на права третьої особи, відповідно підстави ля скасування пункту 3 постанови відсутні, а тому позовні вимоги у цій частині також задоволенню не підлягають.

Стосовно порушення відповідачем положень частини п'ятої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Матеріалами справи підтверджується, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року направлена позивачу 10 червня 2015 року згідно поштового штемпелю на копії конверта.

Пунктом 2.10 Порядку визначено, що вихідна кореспонденція відправляється через діловода не пізніше наступного робочого дня після підписання (затвердження) документа (супровідного листа). Для реєстрації таких документів у Відділі ведеться Журнал реєстрації вихідної кореспонденції.

Як свідчать матеріали справи супровідний лист підписано 08 червня 2015 року в день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Журнал реєстрації вихідної кореспонденції до суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується, що постанова від 08 червня 2015 року надіслана позивачу лише 10 червня 2015 року.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач до суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що відповідач припустився порушення вимог частини п'ятої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження".

В частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у строк, передбачений частиною другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження", суд звертає увагу на наступне.

Частиною другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Згідно статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець рішення під час виконання рішення немайнового характеру, у двомісячний строк після відкриття виконавчого провадження перевіряє виконання рішення, накладає на боржника штраф, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення державним виконавцем дій щодо примусового виконання рішення суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", наприклад накладення на боржника штрафу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині.

З огляду на визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у строк, передбачений частиною другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити дії щодо примусового виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позовні вимоги частково обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві частково доведено правомірність своїх рішень та дій у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в свою чергу позивач не довів суду в повному обсязі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві щодо порушення передбаченого частиною п'ятою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" строку надіслання на адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2015 року №47724019.

3. Визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у строк, передбачений частиною другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження".

4. Зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві здійснити дії щодо примусового виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

5. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко