Справа № 2-а-5750/10
Суддя: Катрич О. М.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Сум
Справа № 2-а-5750/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

23 листопада 2010 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Катрич О.М.

при секретарі Кучерявій Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми спр аву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Охтирського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2010 року інспектор ДПС ОСОБА_2 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дії інспектора та зазначену постанову незаконними та просить її скасувати в звязку з тим, що даного правопорушення він не скоював та п. 12.4 Правил дорожнього руху не порушував, а викладені висновки в постанові не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що під час руху на своєму автомобілі він завжди рухається з дозволеною швидкістю, а не зі швидкістю 90 км/год. у населеному пункті, як зазначає у постанові відповідач.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із зазначених підстав.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заперечення на позов та заяву про розгляд справи без його участі. Вказує, що діяв відповідно до вимог законодавства, та помітивши правопорушення, притягнув водія до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.09.2010 року відносно позивача інспектором ДПС ОСОБА_2 винесена постанова. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. А саме, за те, що 01.09.2010 року о 06.05 години ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 «Охтирка» рухався зі швидкістю 90 км/год., при обмеженні швидкості 60 км/год., порушивши п. 12,4 ПДР. Того ж дня був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, в якому позивач не надав пояснення згідно зі ст. 63 Конституції україни. Також з протоколу вбачається, що правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, було зафіксовано за допомогою приладу „Беркут № 0801163 (а.с. 4).

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Сам позивач, не заперечуючи того факту, що знаходився у вказаному в постанові місці та у вказаний в ній час, факт скоєння ним правопорушення заперечив. Так, пояснив, що керуючи автомобілем, правил дорожнього руху не порушував, рухався з дозволеною швидкістю. Зазначив, що швидкість на приладі не його автомобіля, а іншого, що рухався попереду. Однак інспектор, накладаючи адміністративне стягнення не врахував його пояснень.

Представник позивача надав суду аналогічні пояснення, які викладені позивачем у позові, акцентуючи увагу суду на те, що надані відповідачем звіт порушень швидкості, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не можна вважати належними доказами по справі, так як вони ні ким не зареєстровані, не затверджені підписом та печаткою у встановленому законом порядку. Також, відповідач

Дослідивши письмові пояснення та заперечення відповідача вбачається, що в звіті порушень швидкості вказано час порушення 06.05 встановлений поріг швидкості автомобіля 81 км/год для руху та швидкість порушника- 90 км/год. Але не зрозуміло, чи належить дана швидкість саме автомобілю позивача чи автомобілю іншого водія, оскільки не вказано П.І.П. водія, який перевищив швидкість, номер та марка транспортного засобу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із заперечень наданих відповідачем вбачається, що інспектор помітивши порушення правил дорожнього руху зупинив автомобіль та виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.. 122 ч. 1 КУ пАП.

Таким чином інспектором не надано жодних переконливих та належних доказів щодо факту скоєння правопорушення позивачем за ч.1 ст.122 КУпАП, згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача.

Суд приходить до висновку, що інспектором під час складання протоколу, постанови про адміністративне правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення не в повній мірі були зясовані обставини справи, характер вчиненого діяння, дані, що характеризують водія, його майновий стан, винність у вчиненні даного порушення та інші обставини, що мають істотне значення для правильного обєктивного, повного та всебічного вирішення питання по суті згідно вимог діючого законодавства, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Виходячи з наведеного, суд погоджується з доводами позивача та приходить до висновку, що постанова, винесена інспектором ДПС ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 245-246, 251, 258, 280, 289, ч. 1 ст. 122 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ВМ № 169479 від 01.09.2010 року по справі про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень, винесену інспектором ДПС ОСОБА_2

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Катрич