Справа № 2А/1711/2435/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Незнамова І.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"12" квітня 2012 р. Справа № 2А/1711/2435/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "07" жовтня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 07.10.2011 року позов задоволено.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, - у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, починаючи з 01.04.2011р. по 22.07.2011р.

Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії позивачу відповідно до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі , не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 31.10.2009р. по 22.07.2011р. включно.

Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії позивачу відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 31.10.2009р. по 22.07.2011р. включно.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Як свідчать докази, зібрані в матеріалах справи, позивач проживає в м.Кузнецовську та отримує підвищення до пенсії, передбачене ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України №796-ХІІ), але у розмірах, встановлених постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом України №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Непрацюючим пенсіонерам доплата до пенсії проводиться в такому ж розмірі.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом України №796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначеною постановою, всупереч вимогам України Закону №796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретний розмір доплати в твердій грошовій сумі та у розмірі до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплати до пенсії застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону України №796-ХІІ, а не постанова КМУ за №836 від 26.07.1996 р., яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апеляційної скарги висновків, покладених в основу судового рішення, не спростовують.

За наведених обставин, рішення суду в цій частині прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення в частині задоволення решти позовних вимог, колегія суддів враховує наступне.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалід 3-ї групи (а.сп.4,5).

Позивач отримує основну та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Матеріали справи свідчать, що у 2010,2011 роках виплата пенсій позивачу проводилася відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008р. №530 та постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року у значно менших розмірах, які не відповідають розмірам, визначеним ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, Законом України „Про державний бюджет на 2010 рік, Законом України „Про державний бюджет на 2011 рік, на час постановлення судового рішення, норми цих статей не зупинено і не змінено. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у 2010, 2011 роках відповідач був зобовязаний перерахувати пенсію позивачу, виходячи із розмірів, визначених ст.ст.50,54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не керуватися постановами Кабінету Міністрів України, які є підзаконним нормативними актами.

Вихідним критерієм обрахунку державної і додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при розрахунку основної та додаткової пенсії, передбачених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, покладених в основу оскарженого рішення.

В зв"язку з викладеним колегія суддів приходить до однозначного висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок основної та додаткової пенсій, визначених у розмірах ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, суд першої інстанції в своїй постанові неправильно зазначив дату, з якої належить проводити такі нарахування.

Так, згідно постанови суд першої інстанції зобовязав відповідача провести перерахунок та виплату зазначених коштів позивачу за період з 31.10.2009р. до 22.07.2011р.

Однак, із позову видно те, що позивач з ним звернулась до суду 20.09.2011 року, в звязку з чим, виходячи із вимог ч.2 ст.99 КАС України, вона має право на здійснення перерахунку та виплати основної та додаткової пенсій не з 31.10.2009 р., а з 20.03.2011р.

А її позовні вимоги за період з 31.10.2009р. по 19.03.2011р. включно слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

Тому постанова суду підлягає скасуванню з одночасною зміною в частині дати, з якої підлягають задоволенню позовні вимоги позивача, та з одночасним залишенням без розгляду її позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 та 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07.10.2011р. скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо здіснення перерахунку та виплати основної та додаткової пенсій, передбачених приписами ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 31.10.2009р. по 19.03.2011р. включно.

Позовні вимоги ОСОБА_4 за вказаний період - залишити без розгляду.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н.Будівельників, 2,м. Кузнецовськ,Рівненська область,34400