Справа № 817/2235/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/2235/15

04 листопада 2015 р. 09 год. 45хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Шарапа В.М. (головуючий), суддів Кравчук Т.О., Сала А.Б., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Пилипчук Ю.Б., Бороденко О.Ф.,

відповідачів 1,2: представник Рокунь С.В.,

відповідача 3: представник Махаринець М.Є.,

Приватного акціонерного товариства "Єврошпон-Смига"
доДубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Державної фіскальної служби України
про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Єврошпон-Смига" звернулось до суду з адміністративним позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій щодо внесення до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України подань від 10.02.2015 року №21/22-217 та №693/817-00-22-03-08, від 20.05.2015 року за №12215/5/99-99-22-05-02-16 про застосування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", зобов'язання відповідачів відкликати ці подання та зобов'язання відповідача 2 надати позивачу і суду подання від 10.02.2015 року №693/817-00-22-03-08.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Пояснили суду на їх обґрунтування, що за наслідками планової документальної перевірки позивача, під час якої виявлено порушення ним вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині ненадходження валютної виручки за експортовану продукцію на суму 9580,34 Євро при виконанні умов контракту від 09.12.2011 року №09-12-2011, укладеного з контрагентом "BALTI SPOON", відповідачами внесено до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України подання про застосування до ПрАТ "Єврошпон-Смига" та його контрагента спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", у вигляді встановлення режиму індивідуального ліцензування. Представники позивача вважають, що дії відповідачів з приводу внесення таких подань є неправомірними, оскільки останніми не було враховано факту розрахунку ПрАТ "Єврошпон-Смига" з контрагентом "BALTI SPOON" шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог. Просять позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів 1,2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Пояснив суду на обґрунтування своїх заперечень, що листами від 10.02.2015 року №21/22-217 та №693/817-00-22-03-08 Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області та Головне управління ДФС у Рівненській області повідомили Державну фіскальну службу України про виявлені під час перевірки позивача порушення Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Представник відповідачів 1,2 наголошує, що вказані повідомлення не мали характеру подання про застосування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та не породжують для позивача жодних прав та обов'язків. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 3 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Пояснив суду на обґрунтування своїх заперечень, що на основі наявної інформації, наданої відповідачами 1,2, у порядку встановленому Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", що затверджене Наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 року №52, відповідачем 3 внесено до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України подання від 20.05.2015 року №12215/5/99-99-22-05-02-16 про застосування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", до ПрАТ "Єврошпон-Смига" та його контрагента "BALTI SPOON". Представник відповідача 3 вказує, що безпосередньо Державна фіскальна служба України ніяких рішень щодо застосування до позивача спеціальної санкції у вигляді режиму індивідуального ліцензування не приймала, відтак вважає, що порушення прав позивача з боку даного відповідача відсутнє. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що Дубенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено планову виїзну документальну перевірку Приватного акціонерного товариства "Єврошпон-Смига" (надалі - ПрАТ "Єврошпон-Смига") з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 року по 31.12.2013 року, результати якої оформлено актом від 30.01.2015 року №44/22/30981499 (а.с. 87-119).

За наслідками перевірки контролюючий орган прийшов до висновку про порушення платником податків вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 року за №185/94-ВР, яке полягало у ненадходженні валютної виручки за експортовану продукцію на суму 9580,34 Євро під час виконання умов контракту від 09.12.2011 року №09-12-2011, укладеного з контрагентом "BALTI SPOON".

Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області листом від 10.02.2015 року за №21/22-217 повідомила Головне управління ДФС у Рівненській області про виявлені під час проведення перевірки ПрАТ "Єврошпон-Смига" порушення законодавства і висловила пропозицію звернутись до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з поданням про попередження даного платника податків та його контрагента "BALTI SPOON" про можливість застосування щодо них спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (а.с. 179-181, 190).

У зв'язку з цим, Головне управління ДФС у Рівненській області звернулось до Державної фіскальної служби України з пропозицією викладеною у листі від 10.02.2015 року за №693/817-00-22-03-08 про попередження ПрАТ "Єврошпон-Смига" та його контрагента "BALTI SPOON" про можливість застосування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (а.с. 179-181, 190).

На підставі вказаної пропозиції, Державна фіскальна служба України звернулась до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з поданням від 20.05.2015 року за №12215/5/99-99-22-05-02-16 про застосування до ПрАТ "Єврошпон-Смига" та "BALTI SPOON" спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (а.с. 182-183).

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було прийнято наказ від 09.07.2015 року №732 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності України", яким внаслідок порушення вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" до ПрАТ "Єврошпон-Смига" та "BALTI SPOON" застосовано спеціальні санкції, передбачені статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", у вигляді індивідуального режиму ліцензування (а.с. 184-186).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 року №959-XII (надалі - Закон України №959-XII), суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в Україні є юридичні особи, зареєстровані як такі в Україні і які мають постійне місцезнаходження на території України (підприємства, організації та об'єднання всіх видів, включаючи акціонерні та інші види господарських товариств, асоціації, спілки, концерни, консорціуми, торговельні доми, посередницькі та консультаційні фірми, кооперативи, кредитно-фінансові установи, міжнародні об'єднання, організації та інші), в тому числі юридичні особи, майно та/або капітал яких є повністю у власності іноземних суб'єктів господарської діяльності.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України №959-XII, до видів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснюють в Україні суб'єкти цієї діяльності, належить експорт товарів.

Матеріалами справи підтверджується, що 09.12.2011 року ПрАТ "Єврошпон-Смига" (Продавець) та "BALTI SPOON" (Естонія) (Покупець) укладено контракт №09-12-2011, предметом якого стала поставка товарів на умовах, що визначені у додатках (а.с. 28-79).

Отже, ПрАТ "Єврошпон-Смига" є суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності в розумінні Закону України №959-XII.

Як зазначається в акті перевірки від 30.01.2015 року №44/22/30981499, станом на 13.03.2013 року заборгованість "BALTI SPOON" перед ПрАТ "Єврошпон-Смига" за даним контрактом складала 9580,34 Євро, що, на думку контролюючого органу, свідчить про порушення названим суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 року №185/94-ВР.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України №959-XII, Україна як держава і всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за порушення цього або пов'язаних з ним законів України та/або своїх зобов'язань, які випливають з договорів (контрактів), тільки на умовах і в порядку, визначених законами України.

Згідно з ст. 35 Закону України №959-XII, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності несуть відповідальність у видах та формах, передбачених статтями 33 і 37 цього Закону, іншими законами України та/або зовнішньоекономічними договорами (контрактами).

Зокрема, частиною 1 статті 37 Закону України №959-XII передбачено, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, як застосування індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій (абз. 4).

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України №959-XII, санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України №959-XII, подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Частиною 4 статті 37 Закону України №959-XII передбачено, що застосуванню спеціальних санкцій до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарювання може передувати офіційне попередження центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Норми аналогічного характеру містяться у пунктах 1.1, 1.2, 4.1 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", що затверджене Наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 року №52, зареєстроване у Міністерстві юстиції України від 05.05.2000 року №260/4481 (надалі - Положення).

Крім того, частиною 4 статті 4 Закону України №959-XII встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики здійснює контроль за додержанням всіма суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності чинних законів України та умов міжнародних договорів України (абзац 3).

За змістом пункту 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, що затверджене Указом Президента України від 31.05.2011 року №634/2011, останнє є центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Таким чином, органом уповноваженим на прийняття рішень про застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України №959-XII, є виключно Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, а не податковий орган, який виконує лише функцію контролю за дотриманням платниками податків валютного законодавства і повідомляє про виявлені при здійсненні цих заходів порушення.

Судом досліджено, що листи Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 10.02.2015 року за №21/22-217, Головного управління ДФС у Рівненській від 10.02.2015 року за №693/817-00-22-03-08 та подання Державної фіскальної служби України від 20.05.2015 року №12215/5/99-99-22-05-02-16 формально відповідали усім необхідним вимогам, передбаченим Законом України №959-XII та Положенням.

Отже, відповідачі 1, 2, повідомляючи про виявлені під час проведення перевірки ПрАТ "Єврошпон-Смига" порушення та відповідач 3, звертаючись з поданням про застосування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", діяли на підставі, в межах власних повноважень і у спосіб, визначений законом, тобто, правомірно.

Відповідно до п. 4.3 Положення, відповідальність за недостовірність інформації, зазначеної в поданнях, щодо застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) санкцій, на підставі яких видаються відповідні накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, несе ініціатор подання у порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 1.4 Положення, застосування санкцій може бути оскаржено в судовому порядку. Представництво інтересів держави при розгляді таких судових спорів забезпечується Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та державними органами, які внесли подання про застосування санкцій.

Проте, позивач безпосередньо не оскаржує наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 09.07.2015 року №732 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності України".

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд зазначає, що право на захист є самостійним суб'єктивним правом, яке з'являється в особи лише у момент порушення чи оспорення останнього. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише такі рішення, дія і бездіяльність, які безпосередньо порушують права чи обов'язки для позивача.

Враховуючи, що права позивача було порушено саме внаслідок прийняття Міністерством економічного розвитку і торгівлі України наказу від 09.07.2015 року №732 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності України", то дії відповідачів з приводу повідомлення про виявлені під час проведення перевірки ПрАТ "Єврошпон-Смига" порушення та звернення з поданням про застосування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", не породжують для нього жодних прав і обов'язків.

Такі подання спрямовані виключно на повідомлення податковим органом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про виявлені під час перевірки порушення законодавства суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності.

Оскільки рішення про застосування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", приймається саме Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, як уповноваженим на це органом, то правильність висновків про існування у діях суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності порушень вимог законодавства, покладених в основу даного рішення, перевіряється судом, який розглядає адміністративний позов про визнання його неправомірним та скасування.

За наведених обставин, позовні вимоги не знаходять свого підтвердження належними і допустимими доказами, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

За змістом статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу - Приватному акціонерному товариству "Єврошпон-Смига" у задоволенні адміністративного позову до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Шарапа В.М.

Судді Кравчук Т.О.

Сало А.Б.