Справа № 813/2723/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 р. № 876/6357/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Волошин М.М.

представника позивача - Нестеров-Сурменко О.П.

представника відповідача - Холявки І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Провімі» до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

02.04.2014 ТОВ «Провімі» (далі - позивач, Товариство) звернулося в суд із адміністративним позовом до Городоцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області у якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.03.2014 №№ , , , .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що висновки податкового органу про порушення податкового законодавства, зокрема, завищення податкового кредиту на загальну суму 268848 грн, сформованого за результатами господарських операцій з ПП «АФ Приват Агро», ПП «Приват Агро» та ТОВ «Транслар ЛТД», а також завищення валових витрат всього на суму 995149 грн, не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи. Вважає, що факт реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується усією необхідною первинною документацією. Також, при проведенні перевірки позивача, на його думку, відповідачем порушено принцип індивідуальної відповідальності, оскільки відповідачем при оцінці дій позивача були взяті до уваги акти про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2014 позов задоволено повністю.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що підставою для виникнення у платника податків права на податковий кредит є реальне здійснення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення цих операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг і зміст господарських операцій. Однак, за наслідками перевірки контрагентів позивача, встановлено, що ці операції не мали реального характеру, так як у цих підприємств відсутні необхідні матеріально-технічні ресурси. Також апелянт вказує на те, що податковим органом з метою встановлення реальності господарських операцій було надіслано запит та отримано відповідь від ОСОБА_4, власника траспортного засобу НОМЕР_1 зазначеного у ТТН від 07.07.2012, який вказав, що не має жодного відношення до транспортування шроту соняшника від ПП "Приват-Агро" до ТОВ "Провімі". Крім цього вказує, що згідно відповіді ДАІ, за зазначеним реєстраційним номером зареєстровано малотонажний фургон Renaul Trafic.

У судовому засіданні судом апеляційної інстанції у порядку ст. 55 КАС України допущено заміну відповідача, який вибув його правонаступником Городоцькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Провімі» зареєстроване як юридична особа 30.10.2003 з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи - 32730400, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 405065 (а.с. 60 Т.1). У довідці АА № 791902 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 61-62 Т.1) визначені види діяльності за КВЕД-2010, зокрема: 10.91 виробництво кормів для тварин, що утримуються на фермах; 10.92 виробництво готових кормів для домашніх тварин; інша професійна, наукова та технічна діяльність; 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормам. Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підтверджується факт взяття на податковий облік ТОВ «Провімі» 30.10.2003.

Городоцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Провімі» з питань дотримання податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ «Транслар ЛТД» за лютий 2011 року, з ПП «АФ Приват Агро» за червень та липень 2012 року, та з ПП «АФ Приват Агро» за березень 2013 року, травень 2013 року, за результатами якої складено акт від 26.02.2014 № 49/22-00/32730400.

Згідно висновків цього акта, під час перевірки встановлено наступні порушення :

- ч.ч. 1, 5 ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в частині недодержання норм зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ «Провімі» при придбанні товарів (послуг). Товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий в порушення ст.ст. 662, 655 та 656 ЦК України;

- ч. 2 ст. 228, ст. 216 ЦК України, пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого ТОВ «Провімі» завищено валові витрати на суму 995149 грн, в т.ч. за І кв. 2011 року в сумі 354166 грн, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 88541 грн, за ІІ-ІІІ кв. 2012 року в сумі 640983 грн, що призвело до зменшення від'ємного значення оподаткування;

- ч. 2 ст. 228, ст. 216 ЦК України, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 268848 грн, в т.ч.: за лютий 2011 року сумі 70833 грн, за червень 2012 року на суму 62647 грн, за липень 2012 року в сумі 65549 грн, за березень 2013 року в сумі 33519 грн, за травень 2013 року в сумі 37300 грн.

Викладені у акті перевірки висновки про порушення позивачем норм податкового законодавства ґрунтуються на актах інших податкових органів, зокрема:

- на акті про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Приват Агро», складеного ДПІ у Жовтневому районі Дніпропетровської області від 08.08.2013 за № 651/222/36640515, яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ПП «Приват Агро» з його контрагентами по ланцюгу постачання;

- на акті про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «АФ Приват Агро», складеного ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 18.12.2013 №1494/22-02/38432303, яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ПП «АФ Приват Агро» з його контрагентами.

Окрім того, в акті перевірки встановлено розбіжності між задекларованим податковим кредитом підприємствами-покупцями, сформованим за рахунок ТОВ «Транслар ЛТД», що становлять 70833,00 грн, стан платника - 16, в стані ліквідації.

На підставі викладеного, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.03.2014:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 132811 грн, в т.ч.: 88541 грн основного платежу, 44270 грн штрафних (фінансових) санкцій;

- № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування на прибуток на загальну суму 640983 грн;

- № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 37300,00 грн;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 340442 грн, в т.ч.: 2332548,00 грн основного платежу, 107894 грн штрафних (фінансових) санкцій.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки реальність господарських операцій з поставки товару від ПП «АФ Приват Агро», ПП «Приват Агро» та ТОВ «Транслар ЛТД» підтверджується належним чином оформленими первинними документами, а саме: договорами та додатками до них, актами звірки, видатковими та податковими накладними, ваговими квитанціями, товарно-транспортними накладними, квитанціями та банківськими довідками, картками рахунками.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчислені об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно із пунктами 138.4, 138.6-138.9, 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10-138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 Кодексу.

Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2,138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України зазначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України до складу витрат не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 цієї статті, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначені Законом України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (тут та далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 цього Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що визначальною ознакою віднесення платником податку витрат з податку на прибуток є їх зв'язок з господарською діяльністю платника податку, а для формування податкового кредиту ПДВ є наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог ст. 201 ПК України. При цьому, у обох випадках необхідною умовою є підтвердження реальності господарської операції належним чином оформленими первинними документами, які є характерними для тої чи іншої господарської операції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між ПП «АФ Приват Агро» (Постачальник) та ТОВ «Провімі» (Покупець) укладено Договір поставки № 03/12-02 від 03.12.2012 (а.с. 122-123 Т.1), згідно умов якого, Постачальник зобов'язується систематично поставляти визначений цим договором товар, а Покупець зобов'язується приймати замовлений товар та оплачувати його. Кількість товару, вартість та виняткові умови поставки викладаються в Додатку до кожної окремої поставки, та є невід'ємною складовою цього Договору. Якість товару, що поставляється, підтверджується з боку продавця належними документами та пред'являється Покупцю за бажанням останнього. Оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за вказаними в цьому Договорі банківськими реквізитами Продавцю на підставі виписаного рахунку, згідно з додатком. Остаточний розрахунок за замовлений товар здійснюється на умовах попередньої оплати до моменту його передачі або розвантаження Покупцю (п. 2.1 - 2.2 Договору).

Сторони домовились, що поставка Товару здійснюється постачальником. Місце та адреса поставки товару, його прийом та передача, розвантаження зазначається в Додатку. Термін поставки кожної партії Товару узгоджується Сторонами та викладається у Додатку до цього Договору (п. 3.1 - 3.2 Договору). Відповідно до п. 4.1 Товар вважається прийнятим за кількістю та якістю з моменту поставки товару за зазначеним місцем і адресою після ознайомлення та згодою прийняти товар Покупцем або його уповноваженим представником. Прийом товару, розвантажувально-вантажні роботи забезпечує Покупець за свій рахунок (п.4.3 Договору).

На підтвердження виконання умов цього договору, позивачем надано додатки до нього від 04.03.2013 № 8, від 19.03.2013 № 9, від 22.05.2013 № 13, від 27.05.2013 № 14 (а.с. 124-127 Т.1), згідно яких сторони дійшли згоди, що найменування, кількості та вартості товару (шрот соняшниковий), умов поставки (СРТ склад покупця за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Жорниська).

Також позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій долучено наступні документи: копії актів звірки між ПП «АФ Приват Агро» та ТОВ «Провімі», картки рахунку, видаткові накладні, вагові квитанції, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, квитанції, банківські довідки про сплату коштів (а.с. 119-168 Т.1).

Між ПП «Приват Агро» (Постачальник) та ТОВ «Провімі» (Покупець) укладено Договір поставки від 28.02.2013 № 28/02-02, згідно умов якого Постачальник зобов'язується систематично поставляти Покупцю визначений цим Договором товар, а Покупець зобов'язується приймати замовлений товар та оплачувати його. Кількість товару, вартість та виняткові умови поставки викладаються в Додатку до кожної окремої поставки, та є невід'ємною складовою цього Договору. Якість товару, що поставляється, підтверджується з боку продавця належними документами та пред'являється Покупцю за бажанням останнього. Оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за вказаними в цьому Договорі банківськими реквізитами Продавцю на підставі виписаного рахунку, згідно з додатком. Остаточний розрахунок за замовлений товар здійснюється на умовах попередньої оплати до моменту його передачі або розвантаження Покупцю (п. 2.1 - 2.2 Договору).

Сторони домовились, що поставка Товару здійснюється постачальником. Місце та адреса поставки товару, його прийом та передача, розвантаження зазначається в Додатку. Термін поставки кожної партії Товару узгоджується Сторонами та викладається у Додатку до цього Договору (п. 3.1 - 3.2 Договору). Відповідно до п. 4.1 Товар вважається прийнятим за кількістю та якістю з моменту поставки товару за зазначеним місцем і адресою після ознайомлення та згодою прийняти товар Покупцем або його уповноваженим представником. Прийом товару, розвантажувально-вантажні роботи забезпечує Покупець за свій рахунок (п.4.3 Договору).

На підтвердження виконання умов цього договору, позивачем надано додатки до нього від 28.02.2012 № 1, від 15.05.2012 № 4, від 21.09.2012 № 17, від 28.09.2012 № 18 (том 4), згідно яких сторони дійшли згоди, що найменування, кількості та вартості товару (шрот соняшниковий), умов поставки (СРТ склад покупця за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Жорниська).

Крім цього, позивачем до матеріалів справи долучено наступні документи: копії актів звірки між ПП «Приват Агро» та ТОВ «Провімі», картки рахунку, видаткові накладні, вагові квитанції, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, квитанції, банківські довідки про сплату коштів, копії розрахунку корегування (а.с. 14-83 Т.4).

Між ТОВ «Транслар ЛТД» та ТОВ «Провімі» укладено договір поставки від 16.02.2011 № 16/02/11, згідно умов якого Постачальник зобов'язується передати окремими партіями у власність ТОВ «Провімі» жмих соєвий, масло соєве, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах цього Договору. Ціна на кожну партію товару обумовлена специфікаціями, що є невід'ємною складовою цього Договору.

На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем до матеріалів справи долучено наступні документи: копію картки рахунку, договір поставки разом із специфікацією, видаткові накладні, податкову накладну, вагові квитанції, копія банківської довідки про сплату коштів за договором від 16.02.2011 №16/02/11 (а.с.248-259 Т.1).

Як вбачається із матеріалів справи, придбаний в контрагентів товар був використаний ТОВ «Провімі» у подальшій господарській діяльності, зокрема, у виробництві кормів, що підтверджується даними бухгалтерського обліку, рецептурами щодо кількості використання компонентів для виготовлення кормів. Виробництво здійснюється на власних потужностях підприємства ТОВ «Провімі», про що свідчать копії технічної документації та супровідної документації на будівлі літ. В-1, Г-1, Б-1, що знаходяться за адресою: вул. Промислова, 3, с. Жорниська, Яворівського районі, Львівської області (а.с. 2-24 Т.3).

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на безтоварність господарських операцій між позивачем та ПП «Приват Агро», що ґрунтуються на акті ДПІ у Жовтневому районі Дніпропетровської області від 08.08.2013 за № 651/222/36640515, яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ПП «Приват Агро» з його контрагентами по ланцюгу постачання, оскільки, як вбачається із відомостей ЄДР, ПП «Приват Агро» виключене з ЄДР 17.06.2013, тобто за 2 місяці до проведення перевірки, за результатами якої складено акт від 08.08.2013 № 651/222/36640515.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним збільшення позивачу податкового зобов'язання з ПДВ з огляду на не можливість проведення зустрічної звірки контрагентів, оскільки зазначена обставина не може бути підставою для позбавлення платника податку (позивача) права на відшкодування податку на додану вартість, оскільки останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 року № 21-47а10.

Фактично, висновки перевірки ґрунтуються на припущенні про неспроможність контрагентів позивача на здійснення господарської операції, які викладені у висновках актах про неможливість проведення зустрічної звірки.

Суд зазначає, що зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, в той час, як функція податкового органу щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, реалізується останніми шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Не обгрунтованими є посилання апелянта на отримання відповідей від ДАІ та від ОСОБА_4, власника траспортного засобу НОМЕР_1 зазначеного у ТТН від 07.07.2012, оскільки на вимогу суду представник відповідача такої відповіді не надав, пояснивши це її відсутністю. Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, перевізником у ТТН від 07.07.2012 зазначений ПП ОСОБА_5, а не ОСОБА_4 (а.с. 217 Т.1).

З наведених вище обставин справи та наявних у матеріалах справи доказів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що згадані вище господарські операції між позивачем та ПП «АФ Приват Агро», ПП «Приват Агро» та ТОВ «Транслар ЛТД» мають реальний характер та підтверджуються належним чином оформленими первинними документа характерними для такого виду правовідносин. Вказані контрагенти під час здійснення господарських операцій були реєстровані в установленому платниками ПДВ.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2014 року у справі № 813/2723/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 13.11.2015.