Справа № 617/8139/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Якухно О.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" жовтня 2012 р. Справа № 617/8139/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "23" травня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання бездіяльності неправомірною, скасування постанови про повернення виконавчого листа та поновлення виконавчого провадження ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просив визнати дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області протиправними, скасувати постанову від 27.02.2012 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, зобов'язати відповідача поновити виконавче провадження №15734400 по виконавчому листу № 2а-7198/09 виданого Овруцьким районним судом Житомирської області 13.10.2099 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем не вчинено всіх виконавчих дій щодо виконання рішення суду.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 23.05.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23.05.2012 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Підрозділу примусового виконання рішень ОСОБА_4 державної виконавчої служби УДВС Головного управління юстиції в Житомирській області від було відкрито виконавче провадження №15734400 з примусового виконання постанови Овруцького районного суду від 2.09.2009 року у справі №2-а-7198/09 на підставі виданого цим судом 13.10.2009 року виконавчого листа, якою стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА на користь позивача коштів передбачених ст. ст. 37, 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Цією ж постановою державним виконавцем боржнику був наданий 7-денний строк для добровільного виконання рішення.

У зв'язку із невиконанням судового рішення у встановлений для добровільного виконання строк державним виконавцем виносилась постанова про арешт коштів боржника, яку було направлено на виконання до управління державного казначейства в Овруцькому районі. Державним виконавцем до УДК в Овруцькому районі було направлено платіжні вимоги та реєстри платіжних вимог для виконання. Вказані вимоги були повернуті УДК в Овруцькому районі без виконання з підстав відсутності відкритих асигнувань за відповідним кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету. Майна відповідача на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем не встановлено. 27.02.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що у боржника відсутні кошти та майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо виконання постанови суду виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №606-XIV, із змінами і доповненнями (далі - Закону), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст.17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. На підставі ч.1 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст.30 вказаного Закону державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст.49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст.47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст.48 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 27 Закону визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Приписами ст. 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року (надалі-Конвенція), передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.

Статтею 46 Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі "Жовнер проти України" державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням.

Згідно п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави. Отже, держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Таким чином судова колегія вважає, що державним виконавцем при винесені постанови про повернення виконавчого документа не було враховано вище зазначені вимоги законодавства та положення Конвенції, не вчинено всіх можливих дій, передбачених Законом, щодо виконання рішення суду та дій щодо притягнення до відповідальності особи винної у не виконанні рішення суду, тому постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення якщо визнає, що суд першої інстанції допустили порушення норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог позивача, так як його доводи є переконливими, підтверджуються наведеним вище та відповідно, можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про про тривалу бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а-7198/09 від 13.10.2009 року виданого Овруцьким районним судом Житомирської області, у задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 травня 2012 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області від 27.02.2012 року про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа № 2а-7198/09 від 13.10.2009 року виданого Овруцьким районним судом Житомирської області, з відновленням виконавчого провадження.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11101

3- відповідачу ОСОБА_4 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1,м.Житомир,10014