Справа № 2-А-1848/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" серпня 2011 р. Справа № 2-А-1848/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області на постанову Богунського районного суду м.Житомира від "31" травня 2011 р. у справі № 2-А-1848/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2011р. позивачка звернулась до Богунського районного суду м.Житомира з адміністративним позовом про визнання неправомірною бездіяльності відповідача та зобов'язання останнього нарахувати і виплатити ОСОБА_3 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 01.01.2010р. по 01.03.2011р.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 31.05.2011 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області щодо виплати ОСОБА_3 з 17.11.2010р. по 31.05.2011р. щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірах менших, ніж визначено ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області здійснити перерахунок та виплату позивачці державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 29.10.2010р. по 18.05.2011р. відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивачка є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається нарахування та виплата коштів проводилася у розмірах, встановлених п.8 постанови КМ України від 28.05.08р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України Про соціальний захист дітей війни та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є не обґрунтованими.

Відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

В зв"язку з викладеним колегія суддів приходить до однозначного висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок доплати до пенсії у розмірі, визначеному ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни".

Проте, визнавши неправомірними дії відповідача щодо виплати позивачці з 17.11.2010р. по 31.05.2011р. надбавки до пенсії у розмірах менших, ніж визначено ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", суд першої інстанції в своїй постанові неправильно зазначив дату, з якої належить проводити такі нарахування та дату, до якої потрібно проводити такий перерахунок.

Так, згідно постанови суд першої інстанції зобовязав відповідача провести перерахунок та виплату зазначених коштів позивачу за період з 29.10.2010р. по 18.05.2011р.

Однак, із позову видно те, що позивачка звернулася з ним до суду 17.05.2011 року, в звязку з чим, виходячи із вимог ч.2 ст.99 КАС України, вона має право на перерахунок підвищення до пенсі з 17.11.2011р.

Аналогічного висновку дійшов і суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови, вказавши на те, що визнання дій відповідача неправомірними і спонукання останнього до здійснення перерахунку і виплати позивачу несплачених сум підвищення до пенсії підлягає за період з 17.11.2010р. по 31.05.2011р.

Тому постанова суду підлягає зміні в частині визначення періоду щодо зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області здійснити перерахунок та виплату позивачці державної соціальної допомоги як дитині війни.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 та 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 31 травня 2011 р. змінити частині визначення періоду щодо зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області здійснити перерахунок та виплату позивачці державної соціальної допомоги як дитині війни.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області здійснити перерахунок та виплату позивачці державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 17.11.2010р. по 31.05.2011р. відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області вул. Перемоги,55,м. Житомир,10003