Справа № 235/5668/13-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/27529/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок грошового утримання, -

у с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок грошового утримання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проходження служби на посаді водія інспектора ДПС ВДАІ Красноармійського РВ УВС Донецького облвиконкому у спеціальному званні старшини міліції у період з 9 листопада 1987 року по 5 січня 1988 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із цілодобовим перебуванням у зоні небезпеки, в тому числі в вхідні і святкові дні.

Позивач зазначає, що видана Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області довідка не враховує підвищення грошового забезпечення збільшеного у два рази, згідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС № 524-156 від 07.05.1986 року, нарахування премії - 60% на нараховану підвищену заробітну плату відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС № 665-195 від 05.06.1986 року та нарахування грошового забезпечення за знаходження у стані бойової готовності.

Вважаючи це порушенням своїх прав, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що у відповідача відсутні підстави для перерахунку грошового забезпечення за період перебування його в зонах небезпеки Чорнобильської АЕС з 9 листопада 1987 року по 5 січня 1988 року та видачі іншої довідки.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 брав участь у заходах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 9 листопада 1987 року по 31 січня 1988 року. Позивачу встановлена 3-я група інвалідності наслідкок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки відповідача від 27 червня 2013 року № 274 про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану позивачем за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках - фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія - 331,66 - збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження, 348,61 - оплата праці за дні роботи в зоні.

Відповідно з пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Тобто, відповідач має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобігання забруднення навколишнього середовища" оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи, середньомісячна заробітна плата, провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна проводитися з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Згідно з пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100 %. Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі. Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7). Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

На час виникнення спірних правовідносин нарахування основного грошового забезпеченн позивача у 1987- 1988 роцах здійснювалося згідно з Положенням про грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженим наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року № 090, нормами якого не передбачалася оплати праці співробітникам міліції за несення служби в надурочний час, вихідні, святкові дні та преміювання. Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць.

На підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс позивачу згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 червня 1986 року № 964, постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 № 207-7 оплата праці здійснювалась у відповідній кратності до зони перебування, що відображено в довідці відповідача від 27 червня 2013 року № 274.

Таким чином, судами попередніх інстанцій зроблено вірний висновок, що довідка відповідача 27 червня 2013 року № 274 відображає фактичний розмір сплачених у 1987- 1988 роках сум грошового забезпечення позивача під час несення служби в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому підстави для включення інших виплат відсутні.

За таких обставин, судові рішення відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало