Справа № 804/12445/13-а
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/60500/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Моторного О.А.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014

у справі 804/12445/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Кривий Ріг»

до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції

Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Кривий Ріг» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 позов задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2013залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан - Авто Кривий Ріг» з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з суб'єктами господарської відповідальності за період за 2011-2012 роки, за результатами якої складено акт №442/22-01/376644998 від 22.08.2013 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 14.1.267 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України.

На підставі вищезазначеного акта фіскальним органом прийнято повідомлення-рішення від 09.09.2013 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 588677,00 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 152019,00 грн..

За висновками контролюючого органу порушення позивачем п.п. 14.1.257, п.п. 14.1.267 п. 14.1 ст. 14, п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України полягало в тому, що позивач не відніс до складу доходу, що враховується при обчисленні об'єкта оподаткування, безповоротну фінансову допомогу в сумі 1150769,00 грн., отриману від ТОВ «Компанія з управління активами «Фюжн Капітал Партнер», яке діє від імені та за рахунок ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» на підставі договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду, яке не є фінансовою установою. Крім того позивач безпідставно відніс до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, витрати в сумі 27521,00 грн. зі сплати відсотків за отриманою безповоротною фінансовою допомогою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Умови включення до державного реєстру фінансових установ професійних учасників фондового ринку та корпоративних інвестиційних фондів, що надають фінансові послуги на ринку цінних паперів, видачу свідоцтв про включення до державного реєстру фінансових установ, які надають фінансові послуги на ринку цінних паперів, унесення відповідних змін до системи реєстру та заміну цих свідоцтв, визначено Порядком формування та ведення державного реєстру фінансових установ, які надають фінансові послуги на ринку цінних паперів, затвердженим рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.07.2004 № 296 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.08.2004 за № 957/9556 (далі Порядок № 296).

Відповідно до п. 1.5. Порядку № 296 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) дія цього Порядку поширюється на корпоративні інвестиційні фонди, які зареєстровані Комісією в реєстрі інститутів спільного інвестування (далі - ІСІ), та професійних учасників ринку цінних паперів, які здійснюють діяльність з надання фінансових послуг, що входять у перелік фінансових послуг, визначений статтею 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-III послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вважаються фінансовими послугами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» включений до державного реєстру фінансових установ, які надають фінансові послуги на ринку цінних паперів 02.03.2009. Факт набуття корпоративним інвестиційним фондом статуту фінансовою установи підтверджено свідоцтвом Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про те, що ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» є фінансовою установою в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-III.

Відповідно до п.п. 14.1.267 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов'язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики.

Таким чином, надані позивачеві грошові кошти на визначений строк із зобов'язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики, є позикою в розумінні п.п. 14.1.267 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 14.1.257. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Отже, для віднесення сум до «безнадійної заборгованості» мають бути наявними виключні правові ознаки, визначені у п.п. 14.1.257. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Кошти, отримані за договором позики, на визначений строк із зобов'язанням їх повернення та сплатою процентів за користування, не підпадають під визначення «безповоротної фінансової допомоги», наведене в п.п. 14.1.257. п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу.

До витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, належать інші витрати, визначені п.п. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, а саме: фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів за користування кредитами та позиками.

Таким чином, проценти, сплачені (нараховані) за договором позики на користь фінансової установи, належать до фінансових витрат позичальника, що включаться до складу інших витрат, які своєю чергою, відносяться до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність з боку позивача порушень вимог п.п. 14.1.257, п.п. 14.1.267 п. 14.1 ст. 14, п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України.

Також судами встановлено, що по відносинам позивача з ТОВ ВНЦ "Трубосталь", ПП "Мотор Хаус", ТОВ "Богдан - Авто Суми", ТОВ "Богдан - Авто Херсон", ТОВ "Діо - Трейдер Інтернаціонал", ФОП Рижков Є.О., ТОВ "Прінттім Груп", ТОВ "Богдан-Авто Холдинг", ТОВ "КАФ "Богдан", ТОВ "Євромедіаконтракт", ТОВ "Амбер", ТОВ "ДОР", ТОВ "Парфенон", ФОП ОСОБА_6, ТОВ "ЮАВТО", ТОВ " 361 Україна", ТОВ "Хюндай Мотор Украйна", ТОВ "ІТЕР КОМ" позивачем надано всі витребувані податковим органом первинні документи.

Стосовно доводів податкового органу про те що, правовідносини позивача з ТОВ "Гамма - Система" та ПП "Безпека - Комплекс" мали безтоварний характер та є фіктивними, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 138.1.1. Податкового кодексу України передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Разом з тим, відповідно до пункту 138.2. ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Судами встановлено, що факт реальності понесення позивачем витрат у спірних правовідносинах підтверджений матеріалами справи.

Крім того, у разі якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Суди попередніх інстанцій правомірно встановили, що податковим органом не було доведено, що сторони, укладаючи обумовлені угоди, мали умисел на укладення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, такою, як несплата податків.

Рішення судів попередніх інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 у справі 804/12445/13-а слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 у справі 804/12445/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді О.А. Моторний
О.І. Степашко