Справа № 810/1903/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/800/35000/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Пасічник С.С.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ТОВ "Фоззі-Фуд" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

встановила:

У травні 2015 року Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом до ТОВ "Фоззі-Фуд" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року скасувати, як такі що не відповідають нормам чинного законодавства та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідач у лютому 2015 року подав до Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік (форма № 10-ПІ), згідно з яким він задекларував, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача впродовж 2014 року становила 31790 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 788 осіб, а кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", становить 1272 особи. Середньорічна заробітна плата штатного працівника становить 20912 грн.

Оскільки відповідач не забезпечив працевлаштування 484 інвалідів Фонд соціального захисту інвалідів застосував до підприємства за незайняті робочі місця адміністративно-господарські санкції у сумі 10121490,28 грн. та пеню у сумі 141700,86 грн.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що відповідач впродовж 2014 року щомісячно подавав звіти за встановленою формою (форма 3-ПН) про наявність вакансій, у тому числі й з можливістю працевлаштування інвалідів, до органів зайнятості населення у місцях місцезнаходження своїх територіальних підрозділів. ТОВ "Фоззі-Фуд" звертався до органів зайнятості населення з листами, що містили прохання направляти до нього інвалідів для їх працевлаштування.

За змістом статті 19 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон № 875-ХІІ) для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Частиною першою статті 20 зазначеного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією та Законом України від 25 червня 1991 року № 1251-XII «Про систему оподаткування», а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом із тим відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою статті 20 Закону № 875-ХІІ передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно зі статтею 18-1 зазначеного Закону пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

У зв'язку з тим, що відповідач ужив усіх залежних від нього заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів, він не може бути притягнений до відповідальності за ненаправлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження Підприємства інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 червня 2011 року у справі № 21-60а11, від 02 квітня 2013 року у справі №21-95а13.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню. Із урахуванням наведених обставин постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року необхідно залишити без змін, оскільки вони є законними і обґрунтованими та постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ТОВ "Фоззі-Фуд" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

С.С. Пасічник