Справа № 813/6137/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 листопада 2015 року №813/6137/15

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Управління архітектури містобудування та інфраструктурних проектів Львівської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи - Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Управління архітектури містобудування та інфраструктурних проектів Львівської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи - Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області із вимогами про:

-«визнання протиправною бездіяльності Львівської обласної державної адміністрації в порушенні Законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про доступ до публічної інформації»;

-«визнання протиправною бездіяльності Управління архітектури містобудування та інфраструктурних проектів Львівської обласної державної адміністрації в порушенні Законів України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно вимог ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, у тому числі з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що таку подано без додержання вимог, визначених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у відповідності до частини 1 статті 105 КАС України, адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви.

Статтею 47 Кодексу адміністративного судочинства України прямо визначений склад осіб, які беруть участь у справі, а саме: сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Водночас, у вступній частині позовної заяви ОСОБА_1 вказано третю особу - Лапаївську сільську раду Пустомитівського району Львівської області, тому доцільним є наголосити, що позивач зобов'язаний чітко визначити процесуальний статус останньої, у відповідності до приписів Кодексу адміністративного судочинства України та надати суду письмове обґрунтування щодо необхідності залучення третьої особи.

Відповідно до пункту четвертого частини першої та частини другої статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог, згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом частини 2 статті 69, частини 4 статті 79, пункту 6 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

У контексті наведених норм також встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, що викладені у позовній заяві, а також не зазначено причин неможливості їх надання разом із позовною заявою.

Відповідно до припису норм ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про:

1)скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2)зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3)зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4)стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5)виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6)встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7)примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 КАС України, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Таким чином, слід зауважити, що у змісті позовної заяви відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує наявність публічно-правового спору у вказаних відносинах сторін, зокрема, не обґрунтовано у чому конкретно полягають порушення відповідача, а тому позивачу необхідно усунути вказані недоліки, шляхом належного обґрунтування заявлених позовних вимог.

Окрім цього, виходячи із змісту позовної заяви, вважаю, що позивачу необхідно запропонувати визначитись і щодо позовних вимог, сформульованих у прохальній частині даного адміністративного позову, оскільки такі підлягають уточненню з урахуванням вимог ст.105 КАС України.

Необхідним є також зауважити, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивач не зазначає конкретних норм законодавства у сфері публічно-правових відносин, які на його думку порушив відповідач.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

При цьому, відповідно до п.5 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві зазначаються, у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про витребування доказів.

За визначенням статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано належного документа про сплату судового збору за подання позову, який містить вимоги немайнового характеру у розмірах, що передбачені статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Загалом, одночасно із зверненням до суду із позовною заявою позивачем заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Так, в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає про неможливість сплатити судовий збір, у зв'язку із тим, що вона є дружиною померлого ОСОБА_2, чорнобильця 1 категорії, смерть якого пов'язана з виконанням службових обов'язків з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, також суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до ст.88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тож, вирішуючи дане клопотання, необхідним є наголосити, що позивач не відноситься до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», а жодних інших підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору останньою не вказано, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Загалом, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 1 розмір мінімальної заробітної плати, а у випадку подання позову фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У свою чергу, відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі станом на січень 2015 року на рівні 1 218,00 грн.

Тож, за подання даного адміністративного позову, що містить дві вимоги немайнового характеру позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну окрему вимогу, у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що після одержання позовної заяви суддя з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частин першої та другої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У даному випадку, з метою з'ясування суддею питань щодо додержання позивачем встановленого законом строку на звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом (або щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом), останній необхідно надати відповідні докази та належні обгрунтування.

У відповідності до положень ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вважаю, що вищезазначені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі у порядку ч.1 ст.107 КАС України, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

При усуненні недоліків позовної заяви позивачу необхідно врахувати вимоги глави 4 «Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів», затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №1149 від 12.12.2007 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.12.2007 року за №1383/14650.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Управління архітектури містобудування та інфраструктурних проектів Львівської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи - Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності.

Позивачу усунути у строк включно до 30 листопада 2015 року недоліки позовної заяви, що зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі неусунення вказаних недоліків у строк до 30 листопада 2015 року включно, позовна заява, яку залишено без руху, підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.