Справа № 1306/7660/2012
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2012-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
№ 1306/7660/2012
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: Крамара О.В.

при секретарі: Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицько-Бориславського об`єднаного районного військового комісаріата Львівської області в особі Військового комісара ОСОБА_2 , Заступника військового комісара ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , звернувся в суд із вищевказаним позовом в якому просить: визнати дії майора ОСОБА_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 20.09.2012 року про накладення на нього, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст. 210 КУпАП, незаконними; скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 20.09.2012 року, винесену військовим комісаром ОСОБА_2 , про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст. 210 КУпАП; закрити відносно нього провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 20.09.2012 року військовим комісаром Дрогобицько-Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату Львівської області (далі ОРВК) ОСОБА_2 винесено щодо нього постанову про накладення штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а саме за порушення «не з`явився на призовну комісію».

Дана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 20.09.2012 року за підписом заступника військового комісара ОСОБА_3 за порушення ним вимог ст. 210 КУпАП.

З постановою військового комісара ОСОБА_2 не погоджується та вважає її незаконною, прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства з огляду на наступні обставини справи.

16.08.2012 року він звернувся до Дрогобицько-Бориславського ОРВК з метою заміни приписного посвідчення на військовий квиток, оскільки досяг 25-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

У видачі військового квитка йому відмовили. Майор ОСОБА_3 , який вів з ним бесіду, пояснив, що він порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», наполягав на тому, щоб він визнав, що ухилявся від призову.

Майору ОСОБА_3 він пояснив, що до 30.06.2009 року йому була надана відстрочка у зв`язку з навчанням, про що зазначено в приписному посвідченні. Починаючи з 30.06.2009 року жодних повісток, повідомлень, листів з ОРВК він не отримував, тому в військкомат не з`являвся.

Крім того, з 4.08.2009 року він почав працювати в Львівському апеляційному адміністративному суді, тому в робочі дні тижня перебуває у Львові, що також є причиною неможливості його явки в військкомат без належної повістки.

Під час бесіди йому повідомили, що він перебував в розшуку, доказом чого є рапорт від 4.07.2011 року, що знаходиться в матеріалах його військово-облікової справи. Даним рапортом встановлено, що щодо нього проведено перевірку за його адресою АДРЕСА_1 , зазначено, що повісток він не отримував та повідомлений про явку на призовну комісію. Рапорт підписаний лише представником органів внутрішніх справ, в ньому не вказано яким чином його повідомлено, немає ні його підпису, ні підпису його батьків, не опитано сусідів, що могло бути зроблено у разі відсутності його чи батьків в квартирі.

Крім того, вважає за необхідне зазначити, що підстав для його розшуку, якщо такий проводився в ОРВК не було, оскільки його домашня адреса не змінювалася, за кордон він не виїжджав, його батьки також постійно проживають за вказаною в позові адресою, з 4.08.2009 року місце його роботи не змінювалося. Тому відповідач повинен і мав можливість повідомити його належним чином як за місцем роботи так і за домашньою адресою.

Після бесіди з майором ОСОБА_3 матеріали його військово-облікової справи з його поясненнями було передано до Дрогобицької міжрайонної прокуратури щодо можливого порушення ним вимог ст. 335 Кримінального кодексу України «Ухилення від призову» .

06.09.2012 року Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст. 335 КК України на підставі п. 2 ч.1 ст. 6 КПК України.

18.09.2012 року, до його батька ОСОБА_4 зателефонував майор ОСОБА_3 , який повідомив, що йому ОСОБА_1 потрібно з`явитися в військкомат для отримання військового квитка та повідомив, що при собі потрібно мати кошти в розмірі 255 грн. для сплати штрафу.

20.09.2012 року він разом з батьком ОСОБА_4 прибув у військкомат, де відбулася бесіда з військовим комісаром ОСОБА_2 . Під час розмови ОСОБА_5 наполягав щоб він визнав, що ухилявся від призову, однак він даний факт заперечував, оскільки є висновок прокуратури, що в його діях складу злочину за ст. 335 КК України немає. Розмова, яку слід розуміти як з`ясування обставин справи щодо притягнення його до відповідальності, була зведена лиш до стверджування військовим комісаром, що він вчинив порушення. Його думки, пояснень, пропозиції надати будь-які докази, що б спростовували його вину запитано відповідачем не було. Під кінець розмови ОСОБА_2 надав вказівку майору ОСОБА_3 скласти щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та накласти штраф в максимальному розмірі - 255 грн.

Після розмови з військовим комісаром ОСОБА_2 , яка була проведена під психологічним тиском та погрозами, що в нього великі проблеми, йому сказали підписати протокол та постанову, які перед тим не були заповнені та надали реквізити для сплати штрафу, і вказали зазначити в поясненнях, що не з`явився на призовну комісію і з яких причин. Особа яка надавала йому для підпису незаповнену постанову і протокол сказала, що в 16:30 йому видадуть військовий квиток.

Даний штраф він сплатив лише з метою швидшого отримання військового квитка та відбуття до Львова на роботу.

20.09.2012 року, в зазначений вище час, його батьку ОСОБА_4 видали обліково-послужну карту, що є додатком до військового квитка серії НОМЕР_1 в якому в п. 23 Додаткові дані зазначено «ухилявся від призову».

На прохання його батьків, 21.09.2012 року їм було надано копію постанови та протоколу про адміністративне правопорушення. Однак дана копія зроблено неякісно. 24.09.2012 року при повторному зверненні про видачу належної копії постанови, майором ОСОБА_3 відмовлено в такому, з мотивів, що військово-облікова справа передана в архів.

На даний час, а саме 24.09.2012 року, він звернувся до Дрогобицько-Бориславського ОРВК з заявою про приведення у відповідність записів в обліково-послужній карті з висновком прокуратури, а саме в неправомірності запису «ухилявся від призову» та про видачу військового квитка (копію заяви додаю).

З постановою про адміністративне правопорушення від 20.09.2012 року щодо порушення ним вимог ст. 210 КУпАП, враховуючи викладені обставини справи, не погоджується з огляду на наступні положення.

Статтею 210 КУпАП встановлено, що порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою статті 211 цього Кодексу, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (Закону), на строкову військову службу в мирний час призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Частиною 9 ст. 15 Закону встановлено, що у разі неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісаріату на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом.

Аналізуючи ч. 9 ст. 15 Закону та ст. 210 КУпАП, відповідальність згідно закону наступає у разі неявки за викликом військкомату. Оскільки, повісток про виклик в військкомат він не отримував, тому притягнення його до відповідальності за неявку на призовну комісію необгрунтоване.

Крім того, в постанові та протоколі від 20.09.2012 року, як порушення, що вчинено ним, зазначено «не з`явився на призовну комісію». Однак, немає уточнення на яку саме призовну комісію посилається майор ОСОБА_6 та військовий комісар ОСОБА_2 , немає посилання на дату та рік.

Якщо військовий комісар, вважає, що він не з`явився на призовну комісію в 2012 році, то підстав для явки на неї у нього не було, оскільки на час проведення весняного призову в 2012 році він досяг 25-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а призову згідно ч. 1 ст. 15 Закону підлягають особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Також вважає за необхідне додати, що відповідачем пропущено строки накладення адміністративного стягнення, оскільки ч. 1 ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З огляду на те, що відповідачем не уточнено (не визначено) коли саме він допустив порушення (не з`явився на призовну комісію), чи в квітні 2012 року, коли було проведено засідання призовної комісії, чи раніше, строки накладення на нього штрафу є пропущеними.

Можливі посилання відповідача на те, що адміністративне розслідування не могло бути проведеним у зв`язку з тим, що його місце перебування було невідоме, що він перебував в розшуку - безпідставні та не мають належного підтвердження, тому що домашня адреса та місце роботи починаючи з 2009 року не змінювалися. Тому, військкомат міг його належним чином викликати як для проходження призовної комісії, так і для проведення адміністративного розслідування щодо можливого порушення вимог ст. 210 КУпАП та накладення штрафу згідно санкції даної статті.

Щодо розміру штрафу в сумі 255 грн. зазначає наступне.

Ще до дня складення протоколу та винесення постанови від 20.09.2012 року, згідно якої його оштрафовано, його батькові ОСОБА_4 в телефонній розмові 18.09.2012 року майор ОСОБА_3 повідомив що він буде оштрафований та розмір штрафу. Тобто, посадовою особою, яка проводила адмін. розслідування без з`ясування усіх обставин справи, без надання ним пояснень було наперед зроблено висновок про те, що він здійснив порушення вимог ст. 210 КУпАП та підлягає накладенню штрафу в найвищому розмірі.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Але як видно з постанови, складеної відповідачем, ці обставини не враховувались. Він, як особа, яка жодного разу не притягалась до кримінальної, адміністративної чи іншого виду відповідальності, на його погляд, не мав бути оштрафований в максимальному розмірі (ч. 2 ст. 210 КУпАП).

Також слід додати, що згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Однак вимоги цієї статті військовим комісаром ОСОБА_2 та майором ОСОБА_3 не виконані, оскільки під час з`ясування обставин справи, його пояснення, загалом будь-який прояв висловити свою думку ігнорувався відповідачами та розмова зводилася лише до залякування та в наполяганні, щоб він визнав свою вину.

Узагальнюючи викладене, відповідачем при винесенні постанови притягнено його до відповідальності за неявку на призовну комісію, на яку у зв`язку з досягненням 25-річного віку він не повинен був з`являтися, порушено строки накладення стягнення, не з`ясовано усіх обставин справи, порушено процедуру складання протоколу та постанови від 20.09.2012 року, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про порушення вимог ст.210 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з ч.5 ст.288 КУпАП України особа, яка оскаржила постанову про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідачі військовий комісар Дрогобицько-Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату Львівської області ОСОБА_2 та заступник військового комісара ОСОБА_3 заперечили щодо задоволення позову ОСОБА_1 , покликаючись на його безпідставність. Просять в його задоволенні відмовити.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають частковому задоволенню.

Із представленої військовим комісаром військово-облікової справи ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , у 2003 р. вибув для навчання в м.Тернопіль. При Тернопільському міському військовому комісаріаті пройшов приписку до призовної дільниці і 12.03.2004 р. був взятий на військовий облік призовників.

30.12.2004 р. був відрахований з числа студентів вище згаданої академії за невиконання контрактних зобов`язань.

03.02.2005 р. знятий з військового обліку призовників Тернопільського МВК у зв`язку з відрахуванням з академії і переїздом на постійне місце проживання батьків за вище вказаною адресою, але всупереч п. 10 ст. 38 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу": "Призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку", на військовий облік в семиденний строк не став і в Дрогобицько-Бориславський об`єднаний районний військовий комісаріат було надіслано повідомлення з Тернопільського МВК з проханням провести розшук призовника ОСОБА_1 , взяти його на військовий облік і запросити на нього призовний матеріал (повідомлення про проведення розшуку і постановки на військовий облік від 15.02.2005 №431 та повторне від 28.03.2005 р. за №861). Працівниками Дрогобицько-Бориславського ОРВК після проведення відповідних розшукових заходів, було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 поступив на навчання у Львівський національний університет ім. І.Франка, йому було запропоновано прибути у військовий комісаріат, стати на військовий облік та роз`яснено в усній формі щодо недопущення порушення законодавства в майбутньому.

ОСОБА_1 в порушення п. 10 ст. 38 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" був взятий на військовий облік призовників не в семиденний строк, як це передбачено законодавством, а більш ніж через 3 місяці після зняття з військового обліку в Тернопільському МВК, що є грубим порушенням правил військового обліку (заява призовника про взяття його на облік від 06.05.2005 р.).

25.10.2005 р. ОСОБА_1 призовною комісією було винесено відстрочку від призову на підставі п. 8 ст. 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" до 01.07.2009 р. (у зв`язку із навчанням у ЛНУ ім. Франка - довідка №3565 від 06.10.2005 р.). Після закінчення строку дії відстрочки від призову ОСОБА_1 згідно п.1 та п.8 ст. 15 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу": "На строкову військову службу в мирний час призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку)...

Після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України; призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік; керівники підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць".

Про кожен призов громадян України на строкову військову службу, відповідачем робились оголошення в пресі, а саме в газеті «Галицька Зоря» (копії яких маються в матеріалах справи), таким чином позивач був повідомленим про початок призову і зобов`язаний був прибути до призовної дільниці Дрогобицько-Бориславського ОРВК для проходження медичного огляду на предмет призову його до лав Збройних сил України, але ОСОБА_1 , порушуючи вище вказані статті та ст. 65 Конституції України: "Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону". ОСОБА_1 не з`явився на призовну дільницю без поважних причин, поважною причиною рахується відповідно п. 11 ст. 15 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу": "Поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами, визнаються:перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини".

Працевлаштування призовника після закінчення навчання не рахується поважною причиною його неявок.

ОСОБА_1 після закінчення навчання в черговий раз порушив п. 10 ст. 38 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" і не повідомив у семиденний строк військовий комісаріат наступну інформацію: здобуту спеціальність після закінчення навчання; працевлаштування після закінчення навчального закладу; зміну місця тимчасового проживання (м.Львів точну адресу місця проживання); зміну займаної посади.

ОСОБА_1 систематично відправлялися повістки поштою за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_3 , та було організовано розшук через працівників Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області (корінці повісток та рапорт працівника МВС про проведення оповіщення).

03.04.2012 р. призовною комісією при Дрогобицько-Бориславському ОРВК було прийнято рішення про зняття ОСОБА_1 з обліку призовників на підставі ст. 18 п.1 пп. 2, ст.27 п.9 та ст. 16 п.8 пп. 7 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", зарахувати в запас, матеріали направлено до правоохоронних органів, як на призовника, який ухилявся від призову (витяг з книги протоколів призовної комісії Дрогобицько-Бориславського ОРВК від 03.04.2012 №2).

16.08.2012 р. до Дрогобицько-Бориславського ОРВК з`явився ОСОБА_1 з метою отримання військового квитка. Йому було роз?яснено положення п. 8 ст. 15 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу": "Після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці. У разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України". Рішенням призовної комісії ОСОБА_1 переданий на облік військовозобов`язаних, як такий, що ухилявся від призову. 31.08.2012 р. підготовлений матеріал на громадянина ОСОБА_1 був надісланий у Дрогобицьку міжрайонну прокуратуру для дачі правової оцінки. 06.09.2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України було відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину. Військовий комісар керуючись ст.ст. 235, 210 Кодексу України "Про адміністративні правопорушення" та п. 10 ст. 38 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" постановою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в розмірі 255 гривень.

Частина 1 статті 210 КпАП України гласить: «Порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах» тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення так і при винесенні постанови про накладення стягнення на ОСОБА_1 відповідачами не вірно кваліфіковано його дії, оскільки відразу притягнули до відповідальності по ч.2 ст. 210 КпАП України, яка гласить: «Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою статті 211 цього Кодексу, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню». З досліджених матеріалів військово-облікової справи ОСОБА_1 вбачається, що він не притягувався ні по ч.1 ст. 210 ні по ч.1 ст. 211 КпАП України, таким чином протокол та постанова про адміністративне правопорушення підлягають скасуванню, як незаконно винесені.

Що стосується закриття відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.. 210 КУпАП, в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю.

Виходячи з наведеного та керуючись 9, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дрогобицько-Бориславського об`єднаного районного військового комісаріата Львівської області в особі Військового комісара ОСОБА_2 , Заступника військового комісара ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовлити частково.

Визнати дії майора ОСОБА_3 , щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 20.09.2012 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст.. 210 КУпАП, незаконними.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 20.09.2012 року, винесену військовим комісаром ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст.. 210 КУпАП.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.