Справа № 2а-242/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" червня 2011 р. Справа № 2а-242/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "28" квітня 2011 р. у справі № 2а-242/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати не проводяться у розмірі, встановленому вказаною статтею, позивач просив поновити строк на звернення до суду за захистом порушеного права, визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати останнього провести перерахунок та виплату коштів за період з 01.01.2007 року по 01.04.2011 року та стягнути з відповідача за цей період допомогу в розмірі 6 762.70 грн.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2011 року було задоволено клопотання позивача і поновлено строк на звернення до суду за захистом порушеного права за період з 01.01.2007 року по 01.04.2011 року.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2011 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 надбавку до пенсії як дитині війни, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 01.01.2007 року по 01.04.2011 року, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В решті вимог позивача відмолено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про соціальний захист дітей війни", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Крім того, на їх думку, суд першої інстанції не врахував положення ст. ст. 99, 100 КАС України.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування коштів проводилось у розмірах, встановлених пунктом 8 постанови КМ України від 28.05.2008р. № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 року, саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно зі статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

Однак, задовольняючи позов про зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату позивачу коштів, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд зазначив період за який необхідно провести перерахунок та виплатити позивачу передбачені кошти починаючи з 01.01.2007 року, виніс ухвалу про поновлення строків на звернення до суду, не взявши до уваги положення ст. ст. 99, 100 КАС України і не звернув увагу на те, що підстави для поновлення строку звернення до суду відсутні, оскільки позивач не надав доказів поважності причин пропуску такого строку. Крім того позивачу було відомо, про щомісячну надбавку як дитині війни, яка є меншою ніж передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", при її фактичному отриманні.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду на підставі ст.100 КАС України.

У звязку з викладеним, постанова суду в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій ОСОБА_2 Пенсійного фонду та зобов'язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 01.01.2007р. по 30.09.2010р. підлягає скасуванню. Вимоги позову у вказаній частині, апеляційний адміністративний суд залишає без розгляду.

Постанова суду про задоволення позовних вимог за період з 01.10.2010 року по 01.04.2011 року ухвалена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,201,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2011 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01.01.2007 року по 30.09.2010 року.

Позовні вимоги в названій частині залишити без розгляду.

Постанову суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 за період з 01.10.2010 року по 01.04.2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Стадник Марія Семенівна вул.50річчя Жовтня буд. 14,с.Сінгури,Житомирський район, Житомирська область,12444

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області пл. Польова,8,м.Житомир,10009