Справа № 1421/6371/12 (2а/1421/378/12)
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/4232/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Чалого С.Я.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представника:позивача - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргоюІнспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області
напостанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2012 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року
у справі№ 2а-1421/6371/12
за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_6
доІнспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області
проскасування постанови

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про скасування постанови №247 від 23.09.2011 року і закриття справи.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2012 року позов задоволено. Скасовано постанову № 247 від 23.09.2011 р. першого заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області Жердева Миколи Георгійовича про накладення штрафу в сумі 850 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2012 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.09.2011 р. посадовою особою Інспекції ДАБК у Миколаївській області проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_6 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на будівництві нежитлових будівель та споруди елінгу по АДРЕСА_1 про що було складено акт перевірки.

Перевіркою встановлено, що позивачем розпочаті роботи без дозвільних документів, а саме без зареєстрованої в Інспекції декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.п.2 п.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; з порушенням абзацу 2 п.3.25* ДБН360-92** «Про планування і забудову міських та сільських поселень» та ст.4 ст.15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення».

За результатами перевірки, відповідачем 21.09.2011 р. складено протокол №51 та винесено припис №15 про зупинення будівельних робіт, та знесення у строк до 01.12.2011 р. самовільно побудованих нежитлових приміщень та споруди елінгу по АДРЕСА_1

23.09.2011 р. Інспекцією ДАБК у Миколаївській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 247, та згідно п.3 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено штраф у розмірі 850 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач, приймаючи спірну постанову, порушив вимоги Порядку №553, оскільки позивач припис та постанову не отримував, участі при розгляді правопорушення не брав. При цьому, скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив про порушення судом норм процесуального права щодо правил предметної підсудності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень суб'єктів владних повноважень слід перевіряти чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1-3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва визначає Порядок здійснення державного ажурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553.

Згідно з пунктами 1, 5, 7 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності приписів та вимог інспекцій; перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктами 9, 13 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

Відповідно до пунктів 16-22 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Отже, за змістом вище наведених правових норм вбачається, що суб'єкт містобудування щодо якого здійснюється перевірка має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис та протокол, а також надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

При цьому, у разі відмови суб'єкта містобудування від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Водночас, з оскаржуваної постанови № 247 від 23.09.2011 р. вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_6, проживаючий по АДРЕСА_2, порушив вимоги містобудівного законодавства, а саме: розпочав будівельні роботи з будівництва нежитлових будівель та споруди елінгу по АДРЕСА_1 без дозвільних документів; при будівництві не дотримався відстані нежитлових будівель від сусідніх земельних ділянок та відстань споруди елінгу від вікон навчального корпусу Первомайського медичного коледжу.

При цьому, згідно паспортних даних, ОСОБА_6 проживає (зареєстрований) по АДРЕСА_3 з 12.03.2008 року.

Відповідачем в силу ч.2 ст.71 КАС України, не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного.

Таким чином, у зв'язку з проведенням перевірки з питань дотримання містобудівного законодавства без участі позивача та не вірним визначенням його адреси проживання в матеріалах перевірки, ОСОБА_6 був позбавлений права на надання пояснень з приводу виявлених порушень та на отримання акту, протоколу та припису.

З огляду на це, колегія суддів вважає вірними висновки судів про порушення Інспекцією ДАБК у Миколаївській області вимог Порядку № 553.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: