Справа № 366/2257/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/2257/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук О.П Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області на постанову Іванківського районного суду Київської області від 03 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій неправомірними щодо не включення в розрахунок пенсії доплати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, яка виплачувалась під час проходження служби на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 831 від 10.09.2008 року і з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 03 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06 грудня 2014 року.

ОСОБА_3 було надано відповідачу грошовий атестат із зазначенням складових грошового утримання, в тому числі і доплати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС на підставі Постанови КМУ № 831 від 10.09.2008 року.

11 червня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії, включивши до складу грошового забезпечення, з розміру якого нараховується пенсія, доплату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС.

Листом №566/с-01 від 30.06.2015 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку, посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року визначення розміру грошового забезпечення, в тому числі визначення розміру посадового окладу, окладу за військове звання та інших складових, покладено на уповноважені органи відповідних силових структур та відомств.

Також, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у листі посилалось на те, що, згідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», доплата за проживання в зоні відчуження з 01 січня 2015 року до пенсії не встановлюється.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що призначена позивачу пенсія повинна обраховуватись із грошового забезпечення, до якого включається і доплата за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 831 від 10.09.2008 року.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 17.11.2015 року

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.