Справа № 2А/1711/493/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" жовтня 2011 р. Справа № 2а-493/2011

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "09" березня 2011 р. у справі № 2а-493/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2011 року позивач звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату щомісячну соціальну державну допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", починаючи з 05.08.2010р. та виплачувати її в подальшому з урахуванням проведеного перерахунку.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18.02.2011р. позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 05.08.2010р. по 16.08.2010р. залишено без розгляду.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.03.2011 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії з 17.08.2010р. відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" як особі, яка має статус дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити його.

Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області виплачувати ОСОБА_3 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" як особі, яка має статус дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, судове рішення в частині задоволення позовних вимог та постановити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни, що підтверджується доказами, зібраними в матеріалах справи.

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік.

Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року -695,00 грн., з 01.04.2010 року -706,00 грн., з 01.07.2010 року -709,00 грн.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Проте у своїй постанові суд першої інстанції, зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не зазначив кінцеву дату здійснення такого перерахунку. Крім того, пунктом третім резолютивної частини постанови зобов"язав відповідача проводити нарахування та виплату позивачу передбачених Законом коштів на майбутнє без обмеження будь-якими строками.

На думку колегії суддів, постанова суду першої інстанції в цій частині є незаконною виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі і на виконання делегованих повноважень.

Захист прав, свобод і інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень, тобто необхідною умовою для прийняття рішення по суті є наявність порушення прав, свобод чи інтересів. Захист порушених прав, свобод та інтересів на майбутнє чинним законодавством не передбачено, а тому задоволення позовних вимог судом першої інстанції в частині зобов'язання відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу пенсії на майбутнє не ґрунтується на чинному законодавстві.

Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може визначати правовідносини між сторонами на майбутнє.

Адже згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорені права. А на момент звернення позивача до суду факт порушення її оспорюваного права в майбутньому відсутній.

Крім того, можливе внесення зміни до нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини. Тому період, по який необхідно зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії, повинен обмежитись моментом винесення рішення судом першої інстанції або датою звернення позивача до суду.

За наведених умов, вимоги позивача щодо зобов"язання відповідача проводити йому такі нарахування в майбутньому є безпідставними, в зв"язку з чим в цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити, а постанову суду скасувати та прийняти нову із зазначенням періоду порушення прав позивача на отримання доплати до пенсії відповідно вимог зазначеного Закону.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову.

Приписами ст.202 визначено перелік підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195,197, 198, 202, 205, 207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.03.2011р. скасувати та прийняти нову постанову.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії з 17.08.2010р. по 17.02.2011р. відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" як особі, яка має статус дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Кочедеря Андрій Андрійович м-н будівельників,8/2, кв.45,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н Будівельників, 2,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400