Справа № 2-а-3310/2010
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-3310/2010 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 грудня 2010 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю сторін

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені Старобільського районного суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Лисичанської роти ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВВ № 204818 від 07.12.2010 року.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Лисичанської роти ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВВ № 204818 від 07.12.2010 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 07 грудня 2010 року приблизно о 11-20 годині він керував автомобілем НОМЕР_1. На автодорозі в с. Боровеньки був зупинений інспектором Лисичанської роти ДПС ОСОБА_2, який вказав йому на те, що він не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку. Після на підставі усних звинувачень у відношенні нього склав протокол про адміністративне правопорушення за невиконання вимог п.9.2, 9.4 ОСОБА_3 дорожнього руху України (далі ПДР) та виніс постанову ВВ № 204818 від 07.12.2010 року, згідно з якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень. Не звертаючи уваги на те, що він наполягав на тому, що поворот відповідного напрямку він вмикав. Свідків, які б могли підтвердить ймовірність порушення ним ПДР не було. Просив суд скасувати постанову ВВ № 204818 від 07.12.2010 року у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач інспектор Лисичанської роти ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КупАП, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З диспозиції ч.2 ст.122 КУоАП видно, що до вказаного адміністративного правопорушення притягаються особи за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку...

Згідно п. 9.2 «б» ПДР України перед поворотом водій повинен подати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку...

Інспектором взводу дорожньо-патрульної служби Лисичанської роти ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за те, що він 07.12. 2010 року приблизно о 11-20 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі в с. Боровеньки не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п.9.2, 9.4 ПДР України.

За вчинення вказаного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення було винесено постанову ВВ № 204818 від 07.12.2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУоАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються ... показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З пояснень позивача, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення в протоколі про адміністративне судом встановлено, що ОСОБА_1 ПДР не порушував.

Свідки (поняті), які б могли підтвердити порушення позивачем п.9.2, 9.4 ПДР України відповідачем не допитувалися.

Фіксування порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України приладами, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху відповідачем не проводилося.

Інших доказів, які б підтверджували факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 до справи не додано.

На підставі ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, - одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає припиненню при відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 ст.9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати також і вимоги ст. 293 КУпАП, оскільки КАС України вказане питання не врегульовано.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП, - суд повинен при розгляді вказаного позову перевірити законність і обґрунтованість винесеної постанови і прийняти одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає, що постанова інспектора Лисичанської роти ДПС ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ № 204818 від 07.12.2010 року відносно ОСОБА_1. підлягає скасуванню, а справа закриттю, а тому задовольняє позов в повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 288 КУпАП, ОСОБА_1, як особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі викладеного, керуючись 62 Конституції України, п.9.2, 9.4 ПДР України, ч.1 п.1ст. 247, ст.251, 254 ч.4 ст.288 КУпАП, ст.ст.10,11, 12, 72, 86, 90, 159-163, 1712 , 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Лисичанської роти ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВВ № 204818 від 07.12.2010 року задовольнити.

Постанову інспектора Лисичанської роти ДПС ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №204818 від 07 грудня 2010 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Пелих