Справа № 809/3101/15
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 876/10367/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

позивачки ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Харченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року у справі за її позовом до Івано-Франківської митниці Головного управління ДФС України про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зобов'язати Івано-Франківську митницю Головного управління ДФС України (далі - Митниця) здійснити перерахунок її заробітної плати з урахуванням різниці між заробітною платою, визначеною умовами оплати праці згідно із нормативно-правовими актами, та розміром заробітної плати, встановленим новими умовами оплати праці, з 28.12.2013 року та виплачувати її у такому розмірі у подальшому.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року у справі № 809/3101/15 у задоволенні позову було відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржено позивачкою, яка у своїй апеляційній скарзі просять скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було здійснено вибіркову оцінку поданих нею доказів та взято до уваги лише один лист Міністерства доходів і зборів України. При цьому судом не було проаналізовано копії посадових інструкцій позивачки до переведення на посаду і після переведення, положення про підрозділи, відповідно до яких змінилась лише назва структурного підрозділу, в якому вона працювала і продовжує працювати без зміни трудової функції.

При цьому судом першої інстанції надано перевагу листу департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 06.02.2014 року № 374/04/01-13/09-14 «Про надання роз'яснення» перед наведеними листами центральних органів влади України, у якому проігноровано вимоги та ч. 1 ст.114 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП). Крім того, суд дійшов висновку про те, що у Митниці відбулися зміни істотних умов праці, що суперечить твердженню суду про те, що позивача було переведено на іншу посаду, а також не врахував існуючу судову практику.

Позивачка та її представник у ході апеляційного розгляду підтримали вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду заперечив обґрунтованість доводів апелянта, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не має права на отримання різниці між заробітною платою (без премії), яку вона отримувала до реорганізації Державної митної служби України, та тією заробітною платою, яку отримує на даний час, оскільки не перебуває на тій же посаді відповідно до трудової угоди внаслідок переведення на іншу роботу згідно з наказом від 28.10.2013 року № 242-к «Про переведення». Оскільки у позивачки відбулась зміна займаної посади, то відповідно до ч. 2 ст. 114 КЗпП в наказі про переведення було зазначено про зберігання середньої зарплати протягом 2-х місяців, що і було зроблено.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню суду першої інстанції та вимогам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі позивачки ОСОБА_2, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2015 року № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» у 2013 році Івано-Франківську митницю реорганізовано шляхом приєднання до Івано-Франківської митниці Міндоходів, а посадових осіб Івано-Франківської митниці переведено на посади Івано-Франківської митниці Міндоходів згідно з ч. 4 ст.36 КЗпП відповідно до затвердженого штатного розпису від 07.05.2013.

Враховуючи вимоги п. 3 Указу Президента України від 18.03.2013 №141/2013 «Про Міністерство доходів і зборів України» за переведеними працівниками зберігались умови праці, які були до моменту переведення, а саме: розмір окладів, надбавка за вислугу років, надбавка за спеціальне звання, надбавка за особливі умови служби в митних органах, надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливих завдань, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2012 року № 676 «Деякі питання оплати праці працівників митної служби».

Позивачку було переведено з Івано-Франківської митниці до Івано-Франківської митниці Міндоходів на посаду головного інспектора адміністративно-господарського відділу на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_5 на підставі наказу Івано-Франківської митниці Міндоходів від 05.08.2015 №131-к «Про перведення на посаду».

У вересні 2013 року Міністерством доходів і зборів України було направлено Івано-Франківській митниці Міндоходів затверджені зміни до структури від 29.08.2013 року та до штатного розпису від 02.09.2013 року.

Кабінет Міністрів України своєю постановою № 597 від 07.08.2013 року «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів» (далі - Постанова № 597) встановив умови оплати праці працівникам Міндоходів.

У зв'язку із прийняттям цієї постанови втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 18.07.2012 року № 676 «Деякі питання оплати праці працівників митної служби» (далі - Постанова № 676), а відтак умови оплати праці працівників митниці Міндоходів почали визначатись постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - Постанова № 268).

Пунктом 2 Постанови № 597 було передбачено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

На реалізацію положень Постанови № 597 Міністерством доходів і зборів наказом від 11.09.2015 року № 479 «Про умови оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів» було введено нові умови оплати праці з 11.09.2013 року та надано на затвердження штатний розпис станом на 11.09.2013 року з врахуванням затверджених змін до структури та штатного розпису.

У жовтні 2013 року посади працівників Івано-Франківської митниці Міндоходів були приведені у відповідність до Постанови № 597, а працівників адміністративно-господарського відділу було переведено на посади адміністративно-господарського управління. При цьому позивачку у відповідності до наказу Івано-Франківської митниці Міндоходів від 28.10.2013 року № 242-к «Про переведення» було переведено з посади головного інспектора адміністративно-господарського відділу на посаду головного спеціаліста загального відділу адміністративно-господарського управління на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання відповідача на наявні у справі листи Міністерство доходів і зборів України, Міністерства соціальної політики України, територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області, оскільки вони не є нормативно-правовими актами, а їх зміст носить інформаційний характер.

Разом із тим, системний аналіз положень Тимчасового положення про адміністративно-господарський відділ Івано-Франківської митниці Міндоходів (а.с. 26-42 т. 1), Тимчасового положення про адміністративно-господарське управління Івано-Франківської митниці Міндоходів (а.с. 44-59 т.1), Тимчасової посадової інструкції головного інспектора адміністративно-господарського відділу Івано-Франківської митниці Міндоходів (а.с. 60-64 т.1), Посадової інструкції головного спеціаліста загального відділу адміністративно-господарського управління Івано-Франківської митниці Міндоходів (а.с. 65-75 т.1), на переконання апеляційного суду, дає підстави для висновку про обґрунтованість доводів апелянта про те, що фактично мала місце лише зміна назви структурного підрозділу та назви посади ОСОБА_2, однак вона продовжує виконувати ті ж трудові функції, а отже фактично зміна посади не відбулася.

Додатково про це свідчить також те, що позивачка продовжує по теперішній час виконувати трудові функції відсутньої на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_5

На підставі наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про те, їй у відповідності до приписів пунктом 2 Постанови № 597 повинна виплачуватися різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, приписи статей 2, 3, 6 КАС України свідчать про те, що адміністративний суд не може прогнозувати можливі порушення з боку відповідача прав позивача та зобов'язувати його до вчинення будь-яких дій на майбутнє, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені на час звернення до суду права. Тому відповідні позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року у справі № 809/3101/15 та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Зобов'язати Івано-Франківську митницю Головного управління ДФС України здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_2 з 28 грудня 2013 року урахуванням різниці між її заробітною платою, визначеною умовами оплати праці до 28 грудня 2013 року, та розміром заробітної плати, встановленим після 28 грудня 2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 20 листопада 2015 року.