Справа № 2а-351/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" серпня 2011 р. Справа № 2а-351/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "06" червня 2011 р. у справі № 2а-351/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2011р. позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачених приписами ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також стягнути з УПФУ в Житомирському районі Житомирської області недоотриману пенсію за жовтень 2010р. - березень 2011р. в загальній сумі, що складає 43141,00 грн.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 06.06.2011р. позов за період з 01.10.2010р. по 20.11.2010р. залишено без розгляду.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 06.06.2011р. зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області зробити перерахунок ОСОБА_3 пенсії відповідно до норм ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Стягнуто з відповідача недоотриману пенсію з 20.11.2010р. по 06.06.2011р.

Не погоджуючись з винесеною судом першої інстанції постановою, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області просить постанову суду від 06.06.2011р. скасувати. Скаржник зазначає, зокрема, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачка є інвалідом 1 групи (а.с.5) і віднесена до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.4). Як свідчать докази, зібрані в матеріалах справи, ОСОБА_3 одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі статті 50 цього ж Закону.

Відповідно до частини 4 статті 54 вищезазначеного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам І-ї групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу (ст.53 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Розрахунок пенсії позивачці здійснено виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", а тому суд обґрунтовано визнав дії відповідача протиправними в частині відмови позивачці перерахувати пенсію відповідно до вимог ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи апелянта щодо правомірності дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Порядок обчислення пенсій за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Вказана Постанова є чинною та її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", всупереч положень статей 50, 54 вищезазначеного Закону, Кабінетом Міністрів України установлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком, а тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволено частково вимоги позивача.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, колегія суддів приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком, а тому доводи апеляційної скарги з приводу помилкового застосування норм вказаного закону до спірних правовідносин, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування постанови відсутні.

Однак, зобов'язавши ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, суд першої інстанції зазначив у пункті 2 резолютивної частини про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії з 20.11.2010р. по 06.06.2011р.

При цьому, суд не врахував, що з огляду на положення статей 21,105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Отже, поза увагою місцевого суду залишилося те, що адміністративний суд повинен (з урахуванням позовних вимог) визнати дії суб'єкта владних повноважень незаконними (протиправними) і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до Закону, а не ухвалювати рішення про стягнення недоотриманої пенсії.

З урахуванням викладеного, постанова суду в названій частині та в частині допуску до негайного виконання постанови суду в межах стягнення коштів за один місяць, підлягає скасуванню із постановленням в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні зазначеної вимоги.

Керуючись ч.10 ст.183-2, ст.ст. 197,198, 201, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 06.06.2011р. в частині стягнення з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі недоотриманої пенсії з 20.11.2010р. по 06.06.2011р. та в частині допуску до негайного виконання постанови суду в межах стягнення коштів за один місяць скасувати та постановити нову.

У частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі про стягнення недоотриманої пенсії з 20.11.2010р. по 06.06.2011р.відмовити.

В іншій частині, постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 06.06.2011р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Молодіжна 46,с.Нова Василівка,Житомирський район, Житомирська область,12414

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області пл. Польова,8,м.Житомир,10009