Справа № 581/872/15-а
Суддя: Бутенко Д. В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 581/872/15-а
Провадження № 2-а/581/17/15
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2015 року смт. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Бутенка Д.В, за участі секретаря судового засідання Голодної М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, третя особа без права заявлення самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дію по вирішенню земельного спору,-

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 26 лютого 2012 року помер її дід ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у виді домоволодіння з господарськими спорудами в с. Колядинець по вул. Леніна, 50, Липоводолинського району Сумської області. ОСОБА_3 за свого життя склав заповіт, яким все належне йому майно розпорядився передати після його смерті його онуці позивачці по справі ОСОБА_1 Позивачка вище зазначене домоволодіння у встановленому порядку успадкувала, набувши право власності не нього, але земельна ділянка площею 0,36 га як під домоволодінням, так і присадибна земельна ділянка спадкодавцем за свого життя не була приватизована. Оскільки ОСОБА_1 вирішила приватизувати дану земельну ділянку, але між сусідом і нею виник спір щодо межі, яка проходить по городу, і межує із використовуємою земельною ділянкою гр. ОСОБА_2, то 12 червня 2015 року вона звернулася до Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області із заявою про встановлення меж між земельною ділянкою, що використовується нею, та гр.ОСОБА_2 Ще у липні місяці 2015 року рішенням Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області їй було надано дозвіл на розробку технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки орієнтованими площами 0,12 га та 0,56 га, але до цього часу сільська рада так і не розглянула її заяву та не вирішила земельний спір щодо меж земельних ділянок, у звязку з чим вона позбавлена можливості виготовити технічну документацію на землю для отримання правовстановлюючих документів. Просила суд визнати незаконною бездіяльність Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області щодо вирішення земельного спору та зобовязати встановити межі земельних ділянок, які знаходяться у її користуванні по вул. Леніна, 50 в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області, та гр. ОСОБА_2 по вул. Жовтневої революції, 1 в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області, у порядку визначеному чинним законодавством.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та суду додатково пояснив про те, що заяву ОСОБА_1 від 03 червня 2015 року про вирішення вищеописаного земельного спору сільська рада не розглянула по суті, не вжила жодних заходів по вирішенню спору в межах чинного земельного законодавства, не викликаючи його довірительницю на засідання виконкому чи комісії ради. За даними акту обстеження земельної ділянки від 14 травня 2015 року за покійним ОСОБА_3 рахувалось в користуванні земельна ділянка площею 0,36 га під огородом, а зараз відповідачем площу земельної ділянки фактично змінено до 0,335 га. Фактично земельний спір між його довірительницею та ОСОБА_2 та її чоловіком виник відразу після смерті ОСОБА_3 восени 2012 року; уточнив, що ні його батько, ні його довірительниця не мають державних актів ні на право користування земельними ділянками, земельні ділянки є неприватизованими, а з листопада-грудня 2014 року чоловік третьої особи по справі на частині земельної ділянки, яка раніше використовувалась під огород, зі сторони вулиці Жовтневої Революції в с.Колядинець, влаштував заїзд та зупинку транспортних засобів поряд із парканом гр. ОСОБА_2 шириною біля 4 метрів та довжиною біля 40-50 метрів. Про прийняття сільрадою рішення від 03 липня 2015 року щодо існуючого земельного спору він дізнався вперше під час розгляду даної справи в суді, уточнивши те, що воно не доводилось до відома сторін спору і не приймалося за їх участі. У судове засідання 17 листопада 2015 року представник позивача не з?явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про повне підтримання позовних вимог.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_5, вважаючи, що існуючий земельний спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 треба буде рано чим пізно вирішувати, в судовому засіданні 17 листопада 2015 року суду пояснив про те, що за період з 2006-2010 роки розміри загальних площ земельних ділянок, якими раніше користувався ОСОБА_6 (батько ОСОБА_2Г.) та ОСОБА_3 (дід позивачки) залишилися незмінними (ОСОБА_7 для ІЖБ виділено було у користування 0,12 га, під ОСГ - 0,58 га (включаючи 0,12 га додаткова земельна ділянка за ярком), загальна площа дорівнювала 0,68 га; ОСОБА_8 під ІЖБ виділено 0,10 га, під ОСГ 0,59 га, загальна площа дорівнювала 0,69 га), погосподарська книга за попередні роки на даний час в сільраді відсутня (до неї ухвалою суду надано доступ слідчим Липоводолинського РВ УМВС України в Сумській області у зв?язку з розслідуванням кримінального провадження). На даний час подружжям ОСОБА_2 використовується частина земельної ділянки, якої раніше користувався ОСОБА_7, шириною біля 4 метрів зі сторони вулиці Жовтневої революції (з дороги відбувається заїзд транспорту ОСОБА_9П.) та довжиною приблизно 40 метрів (до кінця паркану домоволодіння ОСОБА_2 і початку неогородженого городу). Раніше земельні спори із колишніми землекористувачами вирішувався сільрадою без оформлення рішень сільрадою чи її виконкомом шляхом проведення періодичних усних бесід із фактичними користувачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Представник третьої особи ОСОБА_9, підтримавши пояснення представника відповідача, суду пояснив про те, що з 2007 року на відстані 4 метрів від паркану його тестя і поряд із дорогою по вул.Жовтневої Революції в с.Колядинець постійно складалося сіно і солома для корів, бо по-іншому здійснити підвіз цього майна не представлялося можливим, а відразу за парканом вже були зведені дерев?яні та інші будівлі. Між ним та ОСОБА_4 існувала усна домовленість про те, що він надавав можливість йому заїзджати на відстань 4-х метрів за парканом ОСОБА_2 і довжиною біля 60 метрів, а він дозволяв йому приблизно таку ж площу розорювати та засаджувати під огород зі сторони домоволодіння його дружини, яка розташована ближче до ярка, де частина земельною ділянки по ширині дорівнювала біля 6 метрів. Уточнив, що для розгляду земельного спору у липні 2015 року ні його, ні його дружину ОСОБА_2 до сільради чи її виконавчого комітету не викликали, участі у засіданні сесії чи комісії ради вони не приймали.

Дослідивши матеріали справи і докази, зібраній у ній, заслухавши представників сторін та представника третьої особи, допитавши свідка, оцінивши фактичні обставини справи, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтованим і відповідно таким, що підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2015 року позивачка звернулася до голови Колядинецької сільської ради Сумської області із заявою, в якій просила провести обстеження земельної ділянки гр.ОСОБА_4 (бабуся позивача), а також ОСОБА_9 з проведенням обміру та встановлення меж двох земельних ділянок, оскільки зазначений сусід у листопаді 2012 року зруйнував паркан біля огороду за адресою в с.Колядинець по вул. Леніна, 50, самозахопивши частину земельної ділянки, використовує її для заїзду власного транспорту та проходу великої рогатої худоби.

Рішенням Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 03 липня 2015 року п?ятнадцятої сесії шостого скликання «Про розгляд заяв гр.ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_1»:

1. скасовано рішення 38 сесії 6 скликання про надання дозволу на розробку проектної документації на гр.ОСОБА_1;

2. у зв?язку з відсутністю документації на присадибні ділянки сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 сільська рада немає можливості встановити межі;

3. сільськогосподарській комісії провести обстеження земельної ділянки ОСОБА_2;

4. рекомендовано гр.ОСОБА_1 виготовити документи на присадибну ділянку для подальшого звернення до вищих органів;

5. рекомендовано гр.ОСОБА_2 виготовити документи на земельну ділянку, щоб в подальшому уникнути спорів (а.с.14,50). Дане рішення не було доведено позивачу у строк, визначений ст.159 ч.5 ЗК України, а порушене питання розглядалося не в межах установленого законом строку і без участі заявника та інших заінтересованих осіб (ч.1-3 ст.159 ЗК України), що не спростовано відповідачем відповідно до норм ст.71 КАС України, і проглядається з тексту самого рішення ради.

До цього, 14 травня 2015 року в комісійному складі проведено вимір земельної ділянки, яка перебуває в користуванні гр.ОСОБА_4, та розташована в с.Колядинець, по вул. Леніна, 50, за наслідками якого спочатку з використанням сажня обміряна фактична загальна площа земельної ділянки, обсяг якої дорівнював 0,335 га, а за даними погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки за покійним ОСОБА_3 значилась земельна ділянка площею 0,36 га; станом на 14 травня 2015 року загальна площа земельної ділянки дорівнювала 0,68 га (з урахуванням землі під індивідуальну житлову забудову та для ведення особистого селянського господарства), про що складено акт (а.с.9).

На підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 31 травня 2013 року за ОСОБА_1 визнано право власності на домоволодіння з господарськими будівлями, розташоване в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області, вул. Леніна, 50 (а.с.15-16).

За даними по господарського обліку Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області за 2006-2010 роки загальний розмір земельної ділянки, що використовувався головами господарства ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вищевказані роки залишався незміннним і дорівнював 0,68 га (з них: 0,12 га під ІЖБ, 0,56 га під ОСГ); гр.ОСОБА_2 у зазначений період користувалася також незмінною за площею земельною ділянкою загальною площею 0,69 га (з них: 0,10 га під ІЖБ, 0,59 га під ОСГ) (а.с.71-75).

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що між сторонами виник адміністративний спір з приводу допущеної бездіяльності відповідачем по всебічному, повному та об?єктивному вирішенню земельного спору в межах с.Колядинець щодо межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні позивача та гр.ОСОБА_2, який пов?язується із здійсненням Колядинецькою сільською радою Липоводролинського району Сумської області владних повноважень по вирішенню земельного спору в межах території вищевказаного населеного пункту, визначених ст.158 ч.3 ЗК України.

При вирішенні даного адміністративного спору, суд виходить з нижченаведених норм чинного законодавства та висновків.

Відповідно до п. й) ч.1 ст.12, ст.158 ч.3 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року N 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (далі-Інструкція), якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з п. 4.1 вказаної інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при розгляді земельних спорів між користувачами суміжних земельних ділянок. Разом із цим, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); при неможливості виявлення дійсних меж земельних ділянок, що перебувають у користуванні, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки (п.4.3,4.4. Інструкції).

З досліджених матеріалів справи та показань свідка ОСОБА_5, допитаного в цій якості в судовому засіданні 28 жовтня 2015 року, проглядається те, що вищезазначені земельні ділянки спадкоємцям позивача та третьої особи по справі надавалися в користування колишнім колгоспом у 1960-х-1970-х роках (документи про це сільрадою не відшукано) без встановлення меж земельних ділянок та видачі правовстановлюючих документів на право користування ними. Свідок ОСОБА_5 суду показав про те, що він як особа, яка виконувала обов?язки землевпорядника сільради у період 1996-2003 років та із серпня 2015 року і по день розгляду даної справи в суді, обізнаний про те, що земельні ділянки, що перебували в користуванні, ні ОСОБА_8, ні ОСОБА_3 у 1992-1994 роках не приватизовувалися, спори між землекористувачами за їх життя мали сезонний характер і сторони цього спору щоразу обопільно доходили згоди по його врегулюванню; розмір земельної ділянки зі сторони города ОСОБА_2 має непряму лінію межі і вона постійно зміщується на умовній карті до ширини 6 метрів біля рівчаку в кінці городу (це пов?язувалось із тим, що рівчак має дугообразну форму і це впливає на площі земельних ділянок, що розміщені біля нього), раніше до обміру у вересні 2015 року умовною межею двох спірних земельних ділянок був паркан зі сторони домоволодіння гр. ОСОБА_8 (на даний час землекористувач ОСОБА_2Г.). У період часу протягом 1998-2003 років проводилися два обміри земель сторін спору, результати яких відображалися у зошиті землевпорядника сільради, який на даний час загублений, а у даних погосподарського обліку вказувалась лише загальна площа земельних ділянок, які використовувалися сторонами спору. У вересні 2015 року проведено замір спірних земельних ділянок по фактичній межі з окресленням спірної частини земельної ділянки землекористувача ОСОБА_1 в обсязі двох соток зі сторони домоволодіння гр.ОСОБА_2, обмір проводився сажнем. У Колядинецькій сільській раді раніше була відсутня як землевпорядна план-схема земель с.Колядинець, так і на даний час відсутня розроблена у встановленому порядку земельно-кадастрова документація на землі вказаного населеного пункту.

Також з аналізу прийнятого рішення відповідачем від 03 липня 2015 року проглядається те, що при розгляді заяви позивачки по вирішенню спору з приводу користування нею раніше виділеної земельною ділянкою гр. ОСОБА_3 для особистого селянського господарства (під огородом) і ОСОБА_2 не враховувалися і не застосовувалися вищевказані норми законодавства, які б дозволити із залученням співробітників спеціалізованої юридичної особи по фактично сформованому землекористуванню за участі сторін спору, співробітників сільської ради та з використанням даних погосподарського обліку і раніше проведених земельних обмірів, визначити на місцевості межі двох земельних ділянок позивача та третьої особи та з урахуванням зясованих обставин компетентно вирішити існуючий земельний спір.

Стороною відповідача не надано суду доказів попереднього обговорення земельного спору, що виник між позивачем та ОСОБА_2, на постійній комісії ради із земельних питань із вивченням складених раніше, в тому числі і за радянських часів, схем-обмірів земельних ділянок між сторонами спору, тощо, тобто в порушення ст.71 ч.2 КАС України відповідачем не доведено, що земельний спір вирішено у порядку, у межах та у спосіб, визначений чинним земельним законодавством. За таких обставин, суд вважає, прийняте відповідачем вищевказане рішення щодо вирішення існуючого земельного спору таким, що не ґрунтується на законі, прийняте без урахування обставин, що мають значення для його вирішення, і без участі позивача і третьої особи у процесі його ухвалення, і є ухваленим не по суті порушеного питання, маючи за своєю суттю лише формальний характер без визначення практичного порядку його виконання для сторін. На думку суду, ці та встановлені вище судом обставини свідчать про фактичне самоусунення відповідача від вирішення по суті у визначений законом строк земельного спору, існуючого між його сторонами, що і є фактичним доказом його бездіяльності.

За таких обставин, бездіяльність відповідача по невирішенню по суті вищеописаного спору підлягає визнанню протиправною на підставі ст.162 ч.2 п.1 КАС України із покладанням на відповідача відповідно до ст. 162 ч.2 п.2 КАС України обов?язку вирішити вищевказаний спір як такий, в межах, визначених законом для такої процедури. При цьому, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позивачем вимог на підставі ст. 11 ч.2 КАС України з метою повноцінного захисту прав останнього, уточнивши порядок та умови вирішення відповідачем існуючого земельного спору, пославшись в резолютивній частині судового рішення на відповідні норми чинного земельного законодавства та дані, які необхідно врахувати при цьому, а також визнавши нечинним на підставі ст.162 ч.2 п.1 КАС України рішення Колядинецької сільради від 03 липня 2015 року «Про розгляд заяв гр.ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_1», яке прийнято однобічно та без участі сторін спору, і є юридичною перешкодою для повторного та більш ґрунтовного вирішення відповідачем існуючого на день ухвалення даного судового рішення земельного спору з урахуванням умов та порядку його вирішення, окреслених судом.

На підставі ст.94 ч.1 КАС України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені останнім 73 грн. 08 коп. повернення (відшкодування) судового збору, сплаченого при зверненні до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст.11, 90,94, 162,163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправною бездіяльність Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області по невирішенню по суті земельного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу користування земельними ділянками, розташованими по вул.Леніна, 50 в с.Колядинець, і по вулиці Жовтневої революції, 1 в с.Колядинець Липоводолинського району Сумської області.

Зобов?язати Колядинецьку сільську раду Липоводолинського району Сумської області з дотриманням вимог ст.ст.159, 161 Земельного кодексу України, п.п.4.1.,4.3,4.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року N 376, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, за участі сторін земельного спору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та із залученням юридичної або фізичної особи, яка отримала ліцензію на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт, встановити межі двох земельних ділянок на місцевості, розташованих в с.Колядинець по вулиці Леніна, 50, Липоводолинського району Сумської області, та в с.Колядинець по вул.Жовтневої революції, 1, Липоводолинського району Сумської області, які перебувають у користуванні гр.ОСОБА_1 і гр.ОСОБА_2 відповідно, і з урахуванням зясованих обставин вирішити земельний спір по суті.

Установлення дійсних меж земельних ділянок учасників земельного спору на місцевості провести з урахуванням даних погосподарського обліку між колишніми землекористувачами двох вищевказаних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (в тому числі, включаючи розміри площ земельних ділянок у період часу за 1991-1995 роки), а у разі неможливості провести установлення дійсних меж за даними погосподарського обліку їх визначення слід провести за фактичним використанням земельної ділянки між сторонами земельного спору. Вирішення питання про розподіл понесених витрат за проведення встановлення суміжних меж земельних ділянок покласти на розсуд сторін земельного спору.

Визнати нечинним рішення Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 03 липня 2015 року п?ятнадцята сесія шостого скликання «Про розгляд заяв гр.ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_1».

Стягнути з місцевого бюджету Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області на користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп. в рахунок повернення понесених нею витрат по сплаті судового збору у даній справі.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. В. Бутенко