Справа № 2а-171/10
Суддя: Поглод О. В.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-171/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 березня 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Поглод О.В. з участю секретаря Боянівської Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною, стягнення недоплаченого підвищення до пенсії та зобов'язання вчинити дії.

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі неправомірними, стягнути з відповідача на її користь недоплачену щомісячну соціальну державну допомог7 до пенсії як дитині війни за період з січня 2006 року по грудень 2009 року включно в сумі 5427,4 грн. та зобовязати відповідача надалі нараховувати їй щомісячну' соціальну державну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції від 18 листопада 2004 року.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що у зв'язку з визнанням Конституційним Судом України такими що не відповідають Конституції України відповідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на

2007рік», якими була зупинена дія положень чинного законодавства України, на підставі якого їй було нараховано пенсію, відповідач зобовязаний був здійснити перерахунок пенсії, тобто привести у відповідність з рішенням Конституційного ОСОБА_2 України розмір виплаченої пенсії з врахуванням права на надбавку як дитині війни.

Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надав заперечення проти адміністративного позову, яке обгрунтовує тим, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України «Про соціальних захист дітей війни» здійснюється не з бюджету Пенсійного фонду України, а за рахунок коштів Державного бюджету України. В 2007 році підвищення до пенсії дітям війни не виплачувалось, оскільки був відсутній механізм реалізації ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законодавством України не врегульовано питання щодо розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки відповідно до ч.З ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначення мінімального розміру пенсії за віком наведене у цій статті застосовується виключно до розмірів пенсій, призначених за цим Законом. У 2008-2009рр. виплата проводилася відповідно до пп.2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення зміц до деяких законодавчих актів України» та ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993

року (із змінами та доповненнями) у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пріосив у позові відмовити.

На підставі клопотань сторін по справі про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам ч.З ст.122 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини .

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни, визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має стату с дитини війни, що підтверджується паспортними даними.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частина 7 ст.9 КАС України, зазначає, що у разі відсутності закону, що регу лює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), тому понятті мінімальної пенсії за віком наведене у ет.28 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» можна застосувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивач просить зобовязати відповідача провести нарахування підвищення до пенсії за період 2006 року, пороте суд зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак Законом України від 19 січня 2006 року дію цієї статті було відновлено, але встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5, запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Тобто дані підвищення мали бути здійснені у випадку вищезазначених умов. Оскільки такі умови не наступили, то в задоволені позовних вимог, щодо виплати підвищення до пенсії за 2006 рік необхідно відмовити.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного ОСОБА_1 України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року . яким була зупинена на 2007 рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закон7 України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії

їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи

державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення юсті. у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто на 10 процентів

відає прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Дані зміни також були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є суд неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного ОСОБА_1 України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти

або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня

ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність,

Отже, з 09 липня 2007 року норми Закону України «Про державний бюджет

України на 2007 рік» та з 22 травня 2008 року норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», які визнані рішеннями Конституційного ОСОБА_1 України

неконституційними втратили чинність , а положення статті 6 Закону України "Про

соціальний захист дітей війни", у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року N , шо поновили свою дію з 09 липня 2007 року та діяли по 31 грудня 2007 року, та з

22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік"

Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної

заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними

бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих

виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених

соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни"

залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році позивачці підвищення до пенсії або до щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що

ви плачується замість пенсії, повинні були здійснюватись відповідно до норм Закону

України "Про соціальний захист дітей війни" у редакції від 18 листопада 2004 року,

чинній у 2009 році.

3 листа управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі від

22.02.2010 року вбачається, що підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_2 в

2006 - 2007 роках не виплачувалось, а в 2008 році виплачувалась у відповідності до

підпункту 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на

2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007

року.

Суд також вважає за необхідне наголосити, що відсутність бюджетного фінансування на виплату передбаченого Законом України «Про соціальний захист дітей

війни» підвищення до пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним

субєктом владних повноважень покладених на нього зобовязань , оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на

спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових

актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від

бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко

проти України).

Частиною 2 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду за

захистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,

якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була

дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки згідно зі статтею 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд приходить висновку про протиправну бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо не нарахування за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та не донарахування за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року і виплати за вказані періоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Діброва Рогатинського району Івано-Франківської області підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача недоплачену їй суму, однак суд вважає, що вирішуючи таку позовну вимогу судом фактично буде проведено нарахування недоплаченого підвищення до пенсії ОСОБА_2, що стане підміною функцій управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача в подальшому нараховувати їй пенсію відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з огляду на те, що відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже, зі змісту наведеної імперативної норми закону вбачається, що суд не може на майбутнє визначити протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.2-3,6,8-11,86, 94, 158-163 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

І Визнати бездіяльність управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо не нарахування за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та не до нарахування за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року і виплати за вказані періоди ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни протиправною .

Зобовязати управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано- Франківської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с.Діброва Рогатинського району Івано- Франківської області підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року у розмірі встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити. і Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження з поданням після цього на протязі двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Головуючий: