Справа № 826/12252/14
Суддя: Маринченко В.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

27 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:
головуючого Маринченка В.Л.,
суддів:Коротких О.А., Кривенка В.В., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., Терлецького О.О.,
при секретарі судового засідання Ключник А.Ю.,
за участю представників: позивача - Павловича Д.М., відповідача - Асіпцової О.В., Пясецького Д.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві (далі - ДПІ) до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (далі - Міненерговугілля), треті особи - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - управління ДКС), Міністерство фінансів України (далі - Мінфін), Державна казначейська служба України, про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2014 року ДПІ звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Міненерговугілля заборгованість за бюджетною позичкою в сумі 17 430 000 грн, яка надана на закупівлю вугільної продукції власного видобутку та за імпортом для теплових електростанцій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 1998 року № 135 «Про виділення коштів з резервного фонду Кабінету Міністрів України на закупівлю вугільної продукції для потреб електроенергетики» (далі - постанова № 135).
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 9 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2015 року та Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовив.
ДПІ подала заяву про перегляд вищезгаданих судових рішень Верховним Судом України, однак, обґрунтовуючи неоднакове застосування норм матеріального права, послалася на судові рішення, ухвалені за інших фактичних обставин справ, що стало підставою для відмови в задоволенні заяви відповідно до частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Суди у цій справі встановили, що у 1998 році згідно з постановою № 135 Кабінет Міністрів України, враховуючи вкрай небезпечний стан справ в електроенергетичній галузі, пов'язаний з майже повним спрацюванням палива на теплових електростанціях, що змушує працювати енергосистему на межі аварії і загрожує енергетичній безпеці держави, постановив виділити Міністерству енергетики 25 000 000 грн з терміном повернення до 1 листопада 1998 року на закупівлю вугільної продукції власного видобутку і за імпортом для теплових електростанцій, що належать до сфери управління Міністерства. Мінфін зобов'язано профінансувати ці витрати з резервного фонду Кабінету Міністрів України, Міністерство енергетики разом з Національною комісією з питань регулювання електроенергетики - визначити механізм повернення зазначених коштів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 квітня 1999 року № 682 «Про реструктуризацію заборгованості енергогенеруючих компаній за фінансовою допомогою, що надавалася Кабінетом Міністрів України на поворотній основі» (далі - постанова № 682) Міністерству енергетики постановлено вжити заходів до забезпечення повного повернення бюджетних коштів енергогенеруючими компаніями, яким вони надавалися, зокрема згідно з постановою № 135, на поворотній основі для закупівлі ядерного палива і вугільної продукції. У пункті 2 постанови № 682 передбачено, що сума заборгованості за зазначеною фінансовою допомогою підлягає реструктуризації шляхом розстрочення її сплати на 60 місяців, із сплатою рівними частками до 25 числа кожного місяця починаючи з 1 січня 2000 року; реструктуризована заборгованість не підлягає індексації, до неї не нараховуються відсотки і не застосовуються штрафні санкції.
17 серпня 2005 року Міністерством палива та енергетики України наказом № 394 «Про повернення фінансової допомоги» керівникам відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) «Дніпроенерго», ВАТ «Донбасенерго», ВАТ «Західенерго», ВАТ «Центренерго» наказано вжити заходів з повернення у 2006 році до державного бюджету отриманої з резервного фонду на зворотній основі фінансової допомоги. У додатку до названого наказу визначено, що кошти фінансової допомоги, отримані на підставі постанови № 135, в сумі 25 000 000 грн підлягають поверненню та обліковуються як заборгованість за ВАТ «Дніпроенерго» в розмірі 14 400 000 грн, ВАТ «Донбасенерго» - 6 690 000 грн, ВАТ «Західенерго» - 880 000 грн, ВАТ «Центренерго» - 3 030 000 грн. Згідно з копіями виписок, наданими департаментом бухгалтерського обліку управління ДКС, кошти в сумі 6 690 000 грн повернуті ВАТ «Донбасенерго», а в сумі 880 000 грн - ВАТ «Західенерго».
25 жовтня 2012 року ДПІ у зв'язку з несплатою боргу Міненерговугілля направила останньому податкову вимогу № 5255, яка не була виконана.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши встановлені у ході розгляду справи обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність формальних підстав для перегляду ухвалених у справі судових рішень.
При цьому враховано і те, що повернення бюджетної позички з бюджетної установи, якою є Міненерговугілля, може провадитися виключно за рахунок бюджетних коштів, що жодним чином не буде сприяти підтриманню фінансової дисципліни та забезпеченню справедливості судового рішення.
На думку колегії суддів, у цій справі вбачається порушення Мінфіном та Міненергетики законодавства, яке полягало у тривалому (з 2005 по 2012 роки та з 2012 року по теперішній час) умисному невжитті належних заходів до забезпечення повного повернення енергогенеруючими компаніями ВАТ «Дніпроенерго» та ВАТ «Центренерго» заборгованості за бюджетною позичкою, наданою на підставі постанови № 135.
Зокрема, за період часу після отримання бюджетної позички і понині неодноразово проводилося роздержавлення та часткова приватизація підприємств енергогенеруючих компаній. Однак при відчуженні державної частки в майні заходів по поверненню до державного бюджету отриманої з резервного фонду на зворотній основі фінансової допомоги, за словами представників Міненерговугілля, не вживалося.
За правилами частини першої статті 166 КАС суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Беручи до уваги ту обставину, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року № 271 «Про проведення прозорої та
конкурентної приватизації у 2015 році» заплановано приватизацію великих державних підприємств, у числі яких зазначено і ВАТ «Дніпроенерго» та ВАТ «Центренерго», колегія суддів вважає за необхідне постановити окрему ухвалу і направити її до Кабінету Міністрів України, Фонду державного майна України, Міненерговугілля, Мінфіну, Державної казначейської служби України для відома і вжиття заходів щодо повного повернення енергогенеруючими компаніями ВАТ «Дніпроенерго» та ВАТ «Центренерго» заборгованості за бюджетною позичкою, усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Керуючись статтею 166 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України
Довести до відома Кабінету Міністрів України, Фонду державного майна України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України про допущене порушення законодавства.
Про наслідки розгляду окремої ухвали повідомити Верховний Суд України у встановлений законом строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Л. Маринченко
Судді: О.А. Коротких В.В. Кривенко
П.В. ПанталієнкоО.Б. Прокопенко
І.Л. СамсінО.О. Терлецький