Справа № 826/17431/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Партнер"до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень., -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Партнер" (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015р. №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, співробітниками Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві було проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Партнер" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 22.01.2013р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 22.01.2013р. по 31.12.2014р.

За результатами перевірки складено акт від 29.05.2015 року №235/26-59-22-02/38568111 (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки зазначені порушення пп. 14.1.27 та п.п. 14.1.36 п.14.1 стЛ4, п.п.138.10.2 п.138.10 ет.138 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 24 424 463грн., в тому числі за 2013 рік на 24 424 463грн.; п.п. 14.1.27 та п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року за №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 20400грн., в тому числі за вересень 2013 року в сумі 5100грн., за жовтень 2013 року в сумі 5100грн., за листопад 2013 року в сумі 5100грн., за грудень 2013 року в сумі 5100грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 01.07.2015 року: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 36 636 695,00 грн., в т.ч. за основним платежем 24 424 463,00 грн. та штрафні санкції 12212 232,00 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 30 600,00 грн., в т.ч. за основним платежем 20 400,00 грн. та штрафні санкції 10 200,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем документи є належними і допустимими доказами, які підтверджують факт здійснення господарської операції.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, між Позивачем (Покупець), з однієї сторони, та Компанія «INTER-COM 2000 LTD» (Республіка Маврикія, Постачальник), з іншого боку, укладено Контракт від 20.02.2013 року №І-С-22013GP.

До вищезазначеного № І-С-22013GP між сторонами було укладено Додатки №1-4.

Крім того, між Позивачем (Покупець), з однієї сторони, та R'DAM HOLDINGS Ltd, Mauritius (Республіка Маврикія, Постачальник), з іншого боку, укладено Контракт від 05.02.2013 року № GP20513RHS

До Контракту № GP20513RHS між сторонами було підписано Додатки № 1 -№4.

Як вбачається з умов Контрактів та вищезазначених документів, позивачем було придбано товари широкого споживання (побутову техніку, аксесуари, гарнітури та інші товари).

В підтвердження придбання товару позивачем надано суду наступні документи: міжнародні товарно-транспортні накладні; специфікації; накладні на відповідальне зберігання; вантажно-митні декларації: тощо.

Поряд з цим, між позивачем (Замовник), з однієї сторони, та ТОВ "Профі-тест" (Виконавець), з іншого боку, було укладено Договір №2604-01 про надання послуг по декларуванню товарів від 26.04.2013 р.

У відповідності до п. 1.1 - п. 1.3 Договору №2604-01, Замовник доручає Виконавцю здійснювати декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого Митним Кодексом України та підзаконними нормативними актами, а Виконавець зобов'язується за обумовлену плату і в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (далі - товарів) Замовника, що переміщуються через митний кордон України, на підставі Свідоцтва про визнання підприємства декларантом від 20.01.2003 року № 10000/530БМ-01840, та їх оформленню у Київській регіональній митниці, а також надавати інші, пов'язані із зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, послуги; Дії, пов'язані з декларуванням і митним оформленням товарів Замовника, здійснювати самостійно, від імені Замовника, за рахунок і за дорученням Замовника в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством України. Види робіт, об'єми, терміни виконання та вартість робіт узгоджується сторонами під час прийняття Виконавцем до виконання доручення-заявки Замовника.

Згідно з п. 2.1 Договору №2604-01, обов'язки Виконавця: здійснювати за заявкою Замовника декларування товарів та транспортних засобів Замовника та їх митне оформлення у встановленому чинними законодавчими та підзаконними нормативними актами і документами порядку; правильно нараховувати митні платежі, повідомляти Замовника про зміни, що сталися в процедурі декларування товарів та транспортних засобів; надавати на ознайомлення Замовнику на його вимогу Свідоцтво про визнання Виконавця декларантом, положення про діяльність підприємств, що здійснюють декларування на підставі Договору; зберігати комерційну таємницю, яка міститься в документах Замовника; після завершення виконання послуг по декларуванню передавати Замовнику усі пов'язані з виконанням послуг по декларуванню документи та здавати виконані роботи за актом приймання-передачі; за (7) діб до початку дії інформувати Замовника про зміну розміру тарифів на послуги, ідо надаються Виконавцем .

Позивачем в підтвердження виконання умов договору надано суду наступні документи; протокол погодження договірних тарифів митно-брокерських послуг; Додаток №1; Акти здачі-приймання робіт (надання послуг); податкові накладні:, банківські виписки, Бухгалтерська довідка №1 за період з травня - грудень 2013 року.

Колегією суддів встановлено, що придбаний позивачем у іноземних постачальників товар постачався ТОВ «ОЛТЕКС-ТРЕЙД» згідно договору поставки № 2005-01 від 20.05.2013 року.

У відповідності до п. 1 - п. 2 Договору № 2005-01, Постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - Покупцеві товар (товари), а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у прейскурантах Постачальника. Найменування, номенклатура товарів, що підлягають поставці за цим договором, визначаються специфікацією. Асортимент, кількість товару, ціну та вартість партії поставки товарів зазначається у видатково-прибуткових накладних, які є невід'ємною частиною договору. Сторони мають право на протязі дії цього договору за погодженням змінювати найменування товарів, що підлягають поставці, про що сторони укладають додатки до специфікації. Специфікація, а також додатки до неї, після їх підписання сторонами є невід'ємними додатками до цього договору. Поставка товарів здійснюється па умовах EXW (EX WORKS), ФРАНКО ЗАВОД (... назва місця ), місце поставки - склад Постачальника, розташований за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт. Васищеве-1; вул. Промислова, 11; м. Сімферополь, вул. Генерала Васильєва, 27-А; Донецька обл., м. Авдіївка, Індустріальний проїзд, 26; м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 151 Р; м. Тернопіль, вул. Промислова, 28; вул. Поліська, 11; м. Київ, пр. Перемоги,67; Київська обл., Ірпінський р-н, смт. Гостомель, вул. Леніна, 141-П; Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Мізікевича, вул. Пивоварна, 9А. Сторони вправі на протязі дії цього договору змінювати базис поставки конкретної партії товару, що постачається Постачальником за цим договором, на базис поставки СРТ (CARRIAGE PAID (... named place of destination), ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (... назва місця призначення). Покупець у заявці на поставку партії на умовах, відмінних від базису поставки, визначеного в п.2.1, вказує базис поставки СРТ відповідно до ІНКОТЕРМС 2010, та назву місця призначення поставки. В разі згоди Постачальника поставити товар на умовах базису поставки СРТ, останній надає підтвердження заявки Покупця. В такому разі поставка партії товару, базис поставки якої вказаний у заявці Покупця і відрізняється від базису, вказаного у п.2.1 цього договору, буде здійснюватися за правилами базису поставки СРТ. Право власності на поставлені товари переходить до Покупця в момент отримання товару від Постачальника за видатково-прибутковою накладною.

На виконання умов Договору № 2005-01 позивачем надано суду наступні документи: Додаток № 1 до господарського договору поставки № 2005-01 від 20.05.2013 року; видаткові накладні; накладні на повернення з відповідального зберігання; податкові накладні; квитанції до податкових накладних; банківські виписки тощо.

На підтвердження факту отримання ТОВ «Тефія» послуг зі складського зберігання та вантажно-розвантажувальних робіт, позивачем надано Договір №КЗТН - 0104/13-01 від 01.04.2013 року з додатками, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), податкові накладні банківські виписки.

Колегія суддів звертає увагу, що акт перевірки не містить доказів невідповідності наданих позивачем під час перевірки первинних документів бухгалтерського та податкового обліку приписам п.2 ст.3, ст. 4, п.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Досліджені документи бухгалтерського та податкового обліку мають обов'язкові реквізити відповідно до нормативних документів, які регламентують порядок їх складання.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що надані позивачем первинні документи за змістом і формою є первинними документами у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять інформацію про здійснені господарські операції.

Отже, з огляду на наведене, колегія суддів вважає, що господарські відносини між позивачем та ТОВ "Олтекс трейд" та ТОВ "Профі-тест" документально підтверджені та мали реальний характер.

Як на підставу відсутності реального виконання господарських зобов'язань за укладеним позивачем з контрагентом правочином податковий орган посилається на інформацію, отриману в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000051 за фактом незаконного нарахування податкового кредиту з ПДВ у зв'язку з нібито здійсненням фінансово-господарських операцій з реально діючими підприємствами, що містять ознаки фіктивних в тому числі і ТОВ "Олтекс трейд". Проте, зазначене не може бути належним та допустимим доказом безтоварності укладених правочинів, оскільки судові рішення в даній кримінальній справі відсутні.

Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги відповідачем не надано, висновки про нереальність укладеного позивачем з контрагентами правочинів базуються виключно на припущеннях.

Водночас, фактичне виконання господарських зобов'язань підтверджується належним чином оформленими первинними документами, укладені договори відповідають економічному змісту та діловій меті, отримані блага використані позивачем у власній господарській діяльності, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі його активів.

Колегія суддів звертає увагу, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Поряд з цим, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта в апеляцій скарзі на правовідносини ТОВ «Глобал Партнер» із ТОВ «Старксервіс» оскільки господарські операції із зазначеним контрагентом не відносяться до операцій, що слугували підставою для збільшення зобов'язань спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в повній мірі проаналізовано зміст правих норм, викладених у ст.ст. 14, 138, 198, 201 ПК України, надано належну оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим, судова колегія підтримує висновок суду першої інстанції про протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Водночас, відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом - Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 вересня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року відкрито апеляційне провадження та відстрочено апелянту сплату судового збору до прийняття рішення за апеляційною скаргою.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на момент подання адміністративного позову, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати; ч.3 ст.4 цього ж Закону передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Мінімальна заробітна плата на 2015 рік в Україні вcтановлена Закoном України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» в розмірі 1 218,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, загальний розмір судових витрат у вигляді сплати судового збору, понесених ТОВ «Глобал Партнер» за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, складає 487 грн 20 коп, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 467 від 28 липня 2015 року.

Вказана сума сплати судового збору складає десять відсотків від загальної суми сплати судового збору, загальна сума сплати судового збору - 4 872,00 грн (1 218,00 х 4).

З врахуванням наведеного та у відповідності вимог вищевказаних норм законів, суд вважає за необхідне стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 5 359, 20 грн (4 872,00 х 110%).

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (вул. Багготовутівська,26, м.Київ, 04107, ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м.Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до адміністративного суду в розмірі 5 359 (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 20 (двадцять) коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.