Справа № 802/3873/15-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 листопада 2015 р. Справа № 802/3873/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Боровської Т.А.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: державного підприємства "Мурафський кар'єр"

до: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось державне підприємство "Мурафський кар'єр" з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти позивача, на які ухвалою господарського суду Вінницької області введено мораторій.

Позивач вважає вказану постанову відповідача протиправною та такою, що порушує його права, у зв'язку з чим просить суд її скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що державне підприємство "Мурафський кар'єр" зареєстровано як юридична особа 09.06.1994 року, основний вид економічної діяльності добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та статутом (а.с. 14-21, 22-23).

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 05.10.2015 року у справі № 902/1177/15 порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Мурафський кар'єр". Цією ж ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с. 8-13).

Оголошення про порушення справи про банкрутство позивача було офіційно опубліковане на сайті Вищого господарського суду України від 06.10.2015 року.

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26.10.2015 року ВП № 37795789 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 38230483 від 08.04.2013 року про стягнення з ДП "Мурафський кар'єр" на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 1 962 922 грн., до складу якого входять виконавчі листи № 2-а-4903/09/0270 від 02.03.2010 року, 2-а-839/09/0270 від 30.04.2009 року, 2-а-3526/10/0270 від 16.11.2010 року, № 2-а-1380/09/0270 від 21.04.2009 року, № 2-а-1251/09/0270 від 01.07.2009 року, № 2-а-4187/09/0270 від 26.02.2010 року, видані Вінницьким окружним адміністративним судом, накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника.

Позивач вважає, що вказана постанова суперечить нормам чинного законодавства України та порушує права позивача, у зв'язку з цим звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 1. ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 17 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами.

Матеріали справи свідчать, що постанова про арешт коштів боржника від 26.10.2015 року прийнята державним виконавцем на підставі виконавчих листів, виданих судом, які перебувають у зведеному виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною 2 ст. 19 Закону передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій (ч. 3 ст. 19 Закону);

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобовязують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом (ч. 5 ст. 19 Закону).

Вказані норми кореспондуються з п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якого виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Матеріали справи свідчать, що постанова про арешт коштів боржника - ДП "Мурафський кар'єр" від 26.10.2015 року № 37795789 з виконання зведеного виконавчого провадження на підставі виконавчих листів майнового характеру, виданих судом, прийнята відповідачем під час введення ухвалою господарського суду Вінницької області від 05.10.2015 року мораторію на задоволення вимог кредиторів ДП "Мурафський кар'єр". Термін виконання даних виконавчих листів настав до дня введення мораторію. Отже, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

Таким чином, постанова про арешт коштів боржника від 26.10.2015 року ВП № 37795789 прийнята в порушення чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Більше того, виконавчі листи, на виконання яких накладено арешт на кошти позивача не стосуються стягнення заборгованості по заробітній платі та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян; виплати авторської винагороди, аліментів, а також документів виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, натомість відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв не в межах повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, відтак адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26 жовтня 2015 року про арешт коштів державного підприємства "Мурафський кар'єр" у виконавчому провадженні № 37795789.

Стягнути на користь державного підприємства "Мурафський кар'єр" () сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1218 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович