Справа № 813/3830/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року справа № 813/3830/15

16год. 41 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

представника позивача Галевич Н.Р.,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Самбірської міської ради, ОСОБА_4 про зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - ДАБІ України) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Самбірської міської ради, в якому просить суд зобов'язати відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого гаража по АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 18.11.2015р. до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не виконано у дев'яностоденний строк, встановлений для добровільного виконання, вимоги припису №6/3-ф від 06.02.2015р. про приведення будівництва гаража по АДРЕСА_1 у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства. Відповідно до ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі, якщо у встановлений строк особа добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Позивач вважає, гаража по АДРЕСА_1 самочинним будівництвом. З огляду на наведене, позивач просить суд зобов'язати відповідача знести вказаний об'єкт.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що будівництво гаража по АДРЕСА_1 здійснювалось ним на підставі дозволу, виданого рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради народних депутатів №592 від 03.12.1996р. Відповідач зазначає, що знесення об'єкта самочинного будівництва є крайньою мірою, проте позивач не довів неможливість застосування до відповідача інших заходів реагування. Крім того, відповідач вважає, що позивач неправомірно застосовує до позивача норми законодавства, які не діяли на момент виникнення спірних відносин.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Самбірська міська рада явку уповноваженого представника не забезпечила, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце проведення судового засідання.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

06.02.2015р. департаментом ДАБІ у Львівській області на підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 23.12.2014р., направлення на здійснення планової перевірки від 27.01.2015р. №05-71-3/н проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт №6/6-ф від 06.02.2015р.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 у 1991 році здійснив реконструкцію власної частини житлового будинку, шляхом будівництва прибудови. В 1997 році відповідач на земельній ділянці по АДРЕСА_1, здійснив будівництво індивідуального гаражу на підставі рішення Самбірської міської ради народних депутатів №592 від 03.12.1996р., проте без дозволу на виконання будівельних робіт, в результаті чого порушив вимоги ДБН А.3.1.2.-93 «Про надання дозволу на виконання будівельних робіт».

Департаментом ДАБІ у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення від 06.02.2015р. №6/3-ф про порушення відповідачем ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке полягає в будівництві індивідуального гаражу на підставі рішення Самбірської міської ради народних депутатів №592 від 03.12.1996р., проте без дозволу на виконання будівельних робіт.

За результатами розгляду вказаного протоколу департаментом ДАБІ у Львівській області винесено постанову у справі по адміністративне правопорушення від 18.02.2015р. №6/18-ф/пз, якою на відповідача накладено штраф у сумі 187грн.

Приписом від 06.02.2015р. №6/3-ф відповідача зобов'язано у дев'яностоденний строк моменту отримання вказаного припису привести будівництво гаража по АДРЕСА_1 у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства.

22.05.2015р. департамент ДАБІ у Львівській області провів позапланову перевірку виконання вимог припису від 06.02.2015р. №6/3-ф та встановив, що на час перевірки вказаний припис відповідачем не виконано, порушення у сфері містобудівної діяльності не усунуто. За результатами перевірки складено акт проведення позапланової перевірки від 22.05.2015р.

У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог припису від 06.02.2015р. №6/3-ф позивач склав протокол про адміністративне правопорушення від 22.06.2015р. №6/500-зн про порушення відповідачем ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке полягає в невиконанні вимог припису департаменту ДАБІ у Львівській області.

За результатами розгляду вказаного протоколу департаментом ДАБІ у Львівській області винесено постанову у справі по адміністративне правопорушення від 27.05.2015р. №6/58/3-ср/пз, якою на відповідача накладено штраф у сумі 5100грн.

З огляду на невиконання відповідачем у строк, встановлений для добровільного виконання, вимоги припису від 06.02.2015р. №6/3-ф позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого гаража по АДРЕСА_1.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, спрямованої на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначаються Законом України «Про архітектурну діяльність».

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. N553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється ДАБІ України.

Відповідно до п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Підпунктом 7 пункту 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 109.07.2014року № 294, передбачено, що ДАБІ України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності.

Згідно з підпунктом 6 пункту 6 вказаного Положення ДАБІ України для виконання покладених на неї завдань має право видавати у визначених законодавством випадках обов'язкові до виконання приписи.

З наведених норм вбачається, що ДАБІ України з метою усунення виявлених порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у винесених приписах можуть вимагати зупинення будівельних робіт, що не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа у встановлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2, за результатами якої складено акт №6/6-ф від 06.02.2015р.

Приписом від 06.02.2015р. №6/3-ф відповідача зобов'язано у дев'яностоденний строк моменту отримання вказаного припису привести будівництво гаража по АДРЕСА_1 у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства.

Суд встановив, що станом на час розгляду справи, вимоги припису позивача від 06.02.2015р. №6/3-ф відповідачем не виконані.

У межах цього спору позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати вимоги припису від 06.02.2015р. №6/3-ф, а саме зобов'язати відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого гаража по АДРЕСА_1.

Суд зазначає, що аналіз норми ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» свідчить про те, що в разі невиконання вимог припису, ДАБІ України може звертатися до суду із вимогами про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням, а не про зобов'язання виконати вимоги припису. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою ухвалах від 20.05.2014р. у справі №К/800/20801/14, від 21.10.2015р. у справі №К/800/20957/14.

Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З наведеної норми випливає, що нерухоме майно вважається самочинним будівництвом за наявності хоча б одної з чотирьох умов, а саме: 1) воно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) без належно затвердженого проекту; 4) з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З акта перевірки №6/6-ф від 06.02.2015р. вбачається, що ОСОБА_2 у 1997 році на земельній ділянці АДРЕСА_1, здійснив будівництво індивідуального гаражу на підставі рішення Самбірської міської ради народних депутатів №592 від 03.12.1996р., проте без дозволу на виконання будівельних робіт, в результаті чого порушив вимоги ДБН А.3.1.2.-93 «Про надання дозволу на виконання будівельних робіт».

Разом з тим, в приписі позивача від 06.02.2015р. №6/3-ф не вказано, які саме дії повинен вчинити ОСОБА_2 з метою усунення виявлених порушень.

Суд бере до уваги, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Водночас, позивачем не надано доказів того, будівельні роботи, виконані відповідачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, що підтверджують неможливість перебудови такого об'єкту з врахуванням вимог ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДАБІ України до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Самбірської міської ради, ОСОБА_4 про зобов'язання до вчинення дій є безпідставними, необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Самбірської міської ради, ОСОБА_4 про зобов'язання до вчинення дій відмовити.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 23.11.2015р.

Суддя А.Г. Гулик