Справа № 813/3992/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року 11 год. 27 хв. Справа № 813/3992/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника позивача - Байло І.С.,

представника відповідача - Юрчака Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Товариство з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» (надалі -ТзДВ «ГАЛ-КАТ») звернулось до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, у якому просить суд: визнати протиправними дiї Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області щодо корегування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» в розрізі контрагентів на підставі Акту №1337/13-04-22-02/38456790 від 17.07.2015р. «Про результати планової виїзної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.»; зобов'язати Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м. Львова Головного Управління ДФС у Львівській області вилучити з Автоматизованої системи «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію, внесену на підставі Акту №1337/13-04-22-02/38456790 від 17.07.2015р. «Про результати планової виїзної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.».

Ухвалою суду від 30 липня 2015 року провадження у справі відкрито, хід її розгляду відображено в ухвалах суду. В судовому засіданні 16 листопада 2015 року проголошено вступну і резолютивну частини постанови, відповідно до ч. 3, ст. 160 КАС України.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було проведено планову виїзну перевірку ТзДВ «ГАЛ-КАТ», за результатами якої було складено Акт №1337/13-04-22-02/38456790 від 17.07.2015р. Позивач стверджує, що в акті № 1337/13-04-22-02/38456790 від 17.07.2015р. контролюючий орган виклав висновки про те, що операції між ТзДВ «ГАЛ-КАТ» та ТзОВ «Електрон-буд», щодо постачання останнім позивачу товарів, насправді не мали місце, відповідно, не відбувалися й подальші господарські операції, які здійснював позивач щодо продажу придбаних товарів, а саме продаж товару на ТОВ «ГАЛИЦЬКА КАБЕЛЬНА КОМПАНІЯ», «Електрон-буд». Позивач зазначає, що такі висновки відповідача є необґрунтованими та базувалися виключно на даних про діяльність його постачальника - ТОВ «Електрон-буд» та інших осіб, а тому, такі факти можуть свідчити лише про можливі порушення такими особами. У той же час, наявні первинні документи та інші докази свідчать про реальне виконання позивачем господарських операцій, як із ТОВ «Електрон-буд», так і з ТОВ «ГАЛИЦЬКА КАБЕЛЬНА КОМПАНІЯ».

Також вказує на те, що відповідачем на підставі Акта №1337/13-04-22-02/38456790 від 17.07.2015р. було внесено до інформаційних баз даних органів податкової служби відомості щодо Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Електрон-буд» та ТОВ «ГАЛИЦЬКА КАБЕЛЬНА КОМПАНІЯ».

При цьому, за наслідком перевірки в частині здійснених податковим органом коригувань задекларованих ТзДВ «ГАЛ-КАТ» показників податкові повідомлення-рішення не були прийняті, однак, було здійснено коригування даних обліку платника податків і внесено відповідні відомості до інформаційних систем податкової служби.

Позивач вважає, що проведена відповідачем перевірка є протиправною, дані акту перевірки не відображають дійсних обставин, є припущеннями податкового органу і таким чином не можуть бути правомірною підставою для коригування задекларованих платником податків показників, а внесена на підставі такого акту інформація в інформаційні системи є недостовірною.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеними в позовній заяві, просила суд адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав із підстав, викладених в письмових запереченнях, обгрунтовує законність дій, зокрема вважає, що оскаржувані дії щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення перевірки товариства є лише службовою діяльністю працівників Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій і тому права позивача оскаржуваними діями не порушуються. У зв'язку із наведеним, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ТзДВ «ГАЛ-КАТ» як юридична особа зареєстроване Виконавчим комітетом Львівської міської ради 23.10.2012 року. На податковий облік позивача взято 24.10.2012 року та на час проведення перевірки він перебував на обліку в Державній податковій інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

У період із 28.05.2015 року по 10.07.2015 року відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку ТзДВ «ГАЛ-КАТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем було складено Акт № 1337/13-04-22-02/38456790 від 17.07.2015р., у якому зафіксовано наступні порушення податкового законодавства, допущені ТзДВ «ГАЛ-КАТ» у своїй діяльності:

1. встановлено відсутність реального товарного характеру господарських операцій із постачальниками ТзОВ «Електрон-буд» за червень 2014 року, а також підприємствами - покупцями ТзОВ «Електрон-буд» за січень 2014 року, лютий 2014 року та ТзОВ «ГАЛИЦЬКА КАБЕЛЬНА КОМПАНІЯ» за червень 2014 року, липень 2014 року внаслідок чого:

- завищено суму податкового зобов'язання з продажу на загальну суму 2 668 961 грн. в т.ч. за січень 2014р. на суму 217 294 грн., за лютий 2014 на суму 140 602 грн., за червень 2014 року на суму 1 826 935 грн., за липень 2014 року на 484 130 грн.;

- завищено суму податкового кредиту на загальну суму 2 127 581 грн., в т.ч. за червень 2014 року на суму 2 127 581 грн.

Встановлено відсутність реального товарного характеру господарських операцій із постачальниками ТзОВ «Електрон-буд» за червень 2014 року, а також підприємствами - покупцями ТзОВ «Електрон-буд» за січень 2014 року, лютий 2014 року та ТзОВ «ГАЛИЦЬКА КАБЕЛЬНА КОМПАНІЯ» за червень 2014 року, липень 2014 року.

Судом також встановлено, що за результатами вказаної документальної позапланової невиїзної перевірки контролюючим органом не було прийнято податкового повідомлення-рішення, тобто, виявивши завищення та заниження податкових зобов'язань позивача, а також завищення суми доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та завищення витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування відповідач самостійно не визначив грошового зобов'язання платника податків - позивача.

У той же час, як вбачається з пояснень представників сторін, наданих у судових засіданнях і матеріалів справи, було проведено коригування задекларованих позивачем показників податкових зобов'язань та податкового кредиту, які містяться у інформаційній системі - «Податковий блок».

У зв'язку з чим суд відзначає, що п.71.1 ст.71 Податкового кодексу України передбачено здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів, під чим розуміється комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

У відповідності із положеннями п.п.72.1.5 п.72.1 ст.72 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується, зокрема, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю.

Згідно з п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Одним із способів здійснення податкового контролю, згідно п.62.1 ст.61 Податкового кодексу України, є здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У зв'язку з чим суд наголошує, що податкові органи вправі здійснювати інформаційно-аналітичну діяльність та збирати податкову інформацію, зокрема, й у спосіб проведення перевірок платників податків.

Суд також бере до уваги те, що ст.74 Податкового кодексу України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до вимог кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Суд відзначає, що на підставі наказу Державної податкової служби №1197 від 24.12.2012 року в органах державної податкової служби усіх рівнів було введено в експлуатацію інформаційна система «Податковий блок», яка використовується як інформаційна база органу державної податкової служби.

Таким чином, податкові органи вправі зберігати та опрацьовувати податкову інформацію у відповідних інформаційних базах, у тому числі й у інформаційній системі «Податковий блок». Поняття податкової інформації, відповідно до п.п.14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, визначається Законом України «Про інформацію». У відповідності до норм ст.ст.10, 16 указаного Закону, податкова інформація є специфічним видом інформації, яка являє собою сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. При цьому, суд акцентує увагу на основних принципах інформаційних відносин, які визначені Законом України «Про інформацію», серед яких є принцип достовірності та повноти інформації, котрий, відповідно, поширюється й на податкову інформацію.

Отже, податкова інформація, у тому числі й інформація щодо значень податкових зобов'язань платників податків, яка зберігається та опрацьовується в інформаційних базах органів державної податкової служби безумовно повинна бути достовірною.

Суд відзначає, що в даному випадку податкова інформація щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту ТзДВ «ГАЛ-КАТ» була скоригована в інформаційних базах органів державної податкової служби за результатами виявлення порушень вимог податкового законодавства у ході проведеної відповідачем документальної планової виїзної перевірки, відповідно до ст.ст.75, 77 Податкового кодексу України.

З огляду на вказане, суд відзначає, що виходячи з приписів п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України, якщо під час перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, за результатами такої перевірки складається акт.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010 року, встановлено, що акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Тобто сам по собі акт перевірки не визначає грошових (податкових) зобов'язань платника податків.

Порядок визначення сум податкових і грошових зобов'язань визначено ст.54 Податкового кодексу України, яким передбачено можливість їх визначення платником податків самостійно або контролюючим органом.

Зокрема, відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Виходячи зі змісту п.58.1 ст.58, п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України, у разі визначення грошових зобов'язань контролюючим органом у зв'язку з порушеннями (заниження або завищення податкових зобов'язань) на підставі акту перевірки контролюючим органом приймається відповідне податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених Податковим кодексом України та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Аналіз наведених норм права свідчить, що за результатами перевірки податковий орган може визначати суму грошового зобов'язання шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення. У зв'язку з чим, до моменту визначення податкового зобов'язання з підстав і в порядку, які встановлені законом (тобто в даному випадку - шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення), відображення податкової інформації щодо податкових зобов'язань платника податків, котрі не відповідають узгодженим, є безпідставним і протиправним. Зазначене, зокрема, виключає можливість зміни в інформаційних системах задекларованих платником податків показників податкової звітності, тобто внесення недостовірної інформації щодо податкових зобов'язань платника податків.

Враховуючи викладене, внесення податковим органом змін до інформаційних баз даних відомостей щодо позивача лише на підставі акту перевірки, однак, без визначення й узгодження таких нових показників податкового зобов'язання є протиправним і порушує права й інтереси платника податків.

Зокрема, поведінка суб'єкта владних повноважень у такий спосіб ставить суб'єкта господарювання (позивача) у правову невизначеність, оскільки, з однієї сторони наявні висновки акта про встановлені порушення закону, а з іншої сторони формально відсутня можливість для його оскарження чи визнання незаконним, з огляду на те, що акт є лише проявом зовнішньої фіксації перевірки.

А тому, такі дії суб'єкта владних повноважень очевидно суперечать матеріальному інтересу платника податків у податкових правовідносинах, який полягає у належній фіксації податковим органом обставин його господарської діяльності, неухильному дотриманні контролюючим органом визначених законом процедур реалізації владних управлінських функцій, здійснення таких процедур лише в разі наявності законом визначених підстав, а також не відповідають приписам чинного законодавства України, якими регламентуються дії податкових органів.

Окрім того, суд звертає увагу й на інші прояви негативних наслідків оскаржуваних дій відповідача, позаяк, збереження внесених до інформаційних систем податкової служби недостовірних даних і висновків та їх використання у подальшому може призвести до визнання нікчемними угод, укладеними за ланцюгами постачання, до визнання відсутньою бази об'єкта оподаткування податком на додану вартість тощо і негативно відобразиться на взаємовідносинах з контрагентами позивача та державою.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що в даному випадку дії податкового органу по внесенню відомостей в інформаційні бази та системи податкової служби не ґрунтуються на нормах закону, є протиправними, а тому, належним способом захисту прав та інтересів платника податків повинно бути відновлення достовірної податкової інформації, про що і просить позивач.

При цьому, суд бере до уваги й правову позицію Вищого адміністративного суду України, який дійшов подібних висновків щодо неправомірності внесення змін до інформаційних систем податкової служби виключно на підставі актів перевірок, однак, без узгодження грошових зобов'язань у встановленому порядку, тобто, без винесення податкових повідомлень-рішень (ухвала від 26.06.2014 року в справі К/800/33681/14, ухвала від 20.08.2014 року в справі К/800/60210/13, ухвала від 22.09.2014 року в справі К/800/52487/13, ухвала від 20.11.2014 року в справі К/800/46235/14).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

На переконання суду, Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області не доведено правомірності своїх дій, у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій і рішень. У той же час, позовні вимоги ТзДВ «ГАЛ-КАТ»» є обґрунтованими та підставними, а тому підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області по зменшенню задекларованого податкового зобов'язання ТзДВ «ГАЛ-КАТ» на загальну суму 2 668 961 грн., в т.ч. за січень 2014 року на суму 217 294 грн., за лютий 2014 року на суму 140 602 грн. та по зменшенню податкового кредиту на загальну суму 2 127 581 грн., в т.ч. за червень 2014р. на суму 2 127 581 грн., на підставі Акту від 17.07.2015 р. №1337/13-04-22-02/38456790 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.» в інформаційній системі «Податковий блок» та системі АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

3.Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м.Львова Головного Управління ДФС у Львівській області відновити інформацію про податкові зобов'язання Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ», код за , податкове зобов'язання ТзДВ «ГАЛ-КАТ» на загальну суму 2 668 961 грн., в т.ч. за січень 2014 року на суму 217 294 грн., за лютий 2014 року на суму 140 602 грн. та податковий кредит на загальну суму 2 127 581 грн., в т.ч. за червень 2014р. на суму 2 127 581 грн у електронній базі даних АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та інформаційній системі «Податковий блок».

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 20.11.2015 року.

Суддя Сакалош В.М.