Справа № 2а-3444/09/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2010 р. Справа № 2a-3444/09/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Кузишин Р.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області - ОСОБА_3,

представника відповідача Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязання його поставити на облік та чергу на одержання автомобіля, про визнання неправомірними дії по утриманні на обліку в списку №279 інвалідів загального захворювання на забезпечення автомобілем, зобовязання здійснити передачу інваліда ІІ-ї групи у наслідок трудового каліцтва ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області для забезпечення автомобілем та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд до відповідачів з даним адміністративним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що він є інвалідом другої групи трудового каліцтва і на цій підставі йому призначено державну пенсію. Відповідно висновку обласної МСЕК, зазначена вище інвалідність встановлена «повічно». Відповідно до чинного законодавства України та наявності медичного показання він має право на забезпечення його автомобілем. До 2006 року він стояв на відповідній черзі на одержання автомобіля в Головному управлінні праці та соціального захисту населення Івано-Франківської ОДА. У звязку із змінами в законодавстві в 2006 році, обовязки по забезпеченню інвалідів трудового каліцтва другої групи, на право забезпечення автомобілями покладено на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області. Однак, відповідачем, в особі начальника управління ОСОБА_5, грубо порушуючи вимоги чинного законодавства на відповідний облік та чергу на забезпечення автомобілем його до цього часу не поставлено.

Всупереч діючому законодавству, згідно акта прийому-передачі транспортних справ інвалідів трудового каліцтва, які перебували на обліку на забезпечення автотранспортом в Головному управлінні праці та соціального захисту населення Івано-Франківської області від 27.06.2008 року останній не передав його, як інваліда внаслідок трудового каліцтва до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області на забезпечення його автомобілем. Не дивлячись на зміни в законодавстві, та в супереч нормам закону Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської області неправомірно, станом на даний час утримує його на черзі №279 на забезпечення автомобілем в списку інвалідів загального захворювання.

Внаслідок протиправних дій відповідачів, що виразилися в порушенні ними його законних прав та інтересів, повязаних з не передачею справи інваліда трудового каліцтва та постановки його на відповідний облік для забезпечення його автомобілем, він переніс душевні страждання, а також він хворіє на наслідки, перенесеної на виробництві травми та інші захворювання внаслідок чого йому протипоказані хвилювання, однак неправомірні дії відповідачів, ще більше призвели до хвилювань та погіршення стану його здоровя, чим мотивує заподіяну йому моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач та його представник, підтримали заявлений позов в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області позов не визнав і суду пояснив, що вимоги позивача є безпідставними, надуманими і задоволенню не підлягають. В 1975 році ОСОБА_1 отримав виробничу травму голови. Психіатричною МСЕК у 1990 році встановлено позивачеві другу групу інвалідності «повічно»із втратою 80% професійної працездатності. В 1993 році позивача було оглянуто обласною МСЕК і йому визначені медичні показання на автопротезування. Після чого Головним управлінням праці та соціального захисту населення в області ОСОБА_1 був взятий на облік для придбання автомобіля з ручним керуванням за 30% від вартості автомобіля в порядку загальної черги. 14.03.2005 року рішенням обласної МСЕК ОСОБА_1 у звязку із захворюванням судин нижніх кінцівок винесені показання для забезпечення автомобілем з ручним керуванням. Одночасно комісією встановлені протипоказання транспортними засобами по патології центральної нервової системи. Управлінням виконавчої дирекції Фонду чергу на забезпечення інвалідів автомобілями не формувалось. Всі інваліди перебували на обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення. В 2006 році була проведена звірка особових справ потерпілих, які перебувають на обліку на одержання автомобіля за рахунок Фонду. По ряду справ і по справі ОСОБА_1 був направлений запит в обласну МСЕК, щодо розяснення діагнозів. В отриманій відповіді вказано, що справа ОСОБА_1 відсутня, а покази на забезпечення автомобілем визначені по діагнозу «облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок». Даний діагноз не є наслідком виробничої травми. При проведенні звірки з Головним управлінням праці та соціального захисту населення, було прийнято рішення, відповідно до якого ОСОБА_1 повинен бути забезпечений автомобілем на загальних підставах. Відповідно до акту прийому-передачі справ у 2008 році затвердженого відповідними керівниками установ прізвище ОСОБА_1 відсутнє. Крім того, по розгляду скарг ОСОБА_1 було зроблено відповідні запити і справу позивача було направлено до Дніпропетровського інституту гігієни праці, де справу ОСОБА_1, розглянуто комісійно та зроблено заключення, що покази для забезпечення автомобілем не являються наслідками виробничої травми. Тому, на підставі викладеного просить у позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Представник відповідача - Головного управління праці та соціального захисту населення, в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги заперечує повністю у звязку з наступним. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями»та відповідно до акту обстеження на обласній МСЕК від 19.07.1993 року № 808 інвалід трудового каліцтва другої групи ОСОБА_1 перебуває на обліку для забезпечення в порядку загальної черговості автомобілем із звичайним керуванням на пільгових умовах з оплатою 7% вартості та передачею права керування члену сімї інваліда з 19.07.1993 року. Крім того справа ОСОБА_1 була направлена в управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань області для вивчення питання про наявність законних підстав для забезпечення автомобілем за рахунок коштів Фонду. Листом управління виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_1 відмовлено у взятті на облік для забезпечення спецавтотранспортом. Враховуючи те, що Головним управлінням праці та соціального захисту населення в Івано-Франківській області, неодноразово робились спроби здійснити передачу справи до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, вказав, що не заперечує проти передачі справи ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено, що в 1975 році ОСОБА_1 отримав виробничу травму голови.

В 1990 році психіатричною МСЕК ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності від трудового каліцтва «повічно».

В 1993 році обласною МСЕК ОСОБА_1 були визначені медичні показники на автопротезування. Внаслідок чого, ОСОБА_1 перебував на черзі на придбання автомобіля в Головному управлінні праці та соціального захисту населення Івано-Франківської ОДА.

В зв'язку із змінами в законодавстві, в 2006 році обовязки по забезпеченню інвалідів трудового каліцтва автомобілями покладено на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області. А тому, всі особові справи інвалідів трудового каліцтва, які підлягали автопротезуванню передано Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області, за виключення окремих справ.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області відмовилося прийняти справу ОСОБА_1 для постановки його на чергу для авто протезування, в звязку із тим, що діагноз позивача не повязаний із виробничою травмою, що підтверджується заочною консультацією Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних експертиз №251 (т.1, а.с. 65).

Згідно до вимог ст.ст. 1-3, 5, 21-24, 26-27, 30, 34-36, 39-40 Постанови КМУ №999 із змінами внесеними Постановою КМУ № 661 від 26.04.2007 року та №387 від 17.04.2008 року «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», забезпечення інвалідів трудового каліцтва здійснюється Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області.

Так, п.36 вказаного вище порядку, передбачено, що взяття на облік інваліда (крім інваліда внаслідок трудового каліцтва) здійснюється головним управлінням соціального захисту, а інваліда внаслідок трудового каліцтва - управлінням виконавчої дирекції у розрізі наявних черг інвалідів (відповідно до пунктів 25-28 цього Порядку) з дати огляду облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК), яка видала інваліду висновок про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем у разі, коли такий висновок видано не раніше ніж дата реєстрації заяви.

Пунктом 4 даного Порядку, встановлено, що автомобілі для інвалідів унаслідок трудового каліцтва придбаваються Фондом соціального страхування та видаються управліннями виконавчої дирекції.

Згідно абзаців 3, 9 п.34 вказаного Порядку, для взяття на облік, інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитина-інваліда подає до районного управління соціального захисту за місцем проживання і реєстрації, а інвалід унаслідок трудового каліцтва до відділення виконавчої дирекції, заяву, форма якої затверджується Мінпраці. До заяви, що реєструється у спеціальному журналі обліку, додаються: копія довідки МСЕК про групу та причину інвалідності, а для дітей-інвалідів копія медичного висновку; для інвалідів унаслідок трудового каліцтва копія акта про нещасний випадок на виробництві або акта розслідування професійного захворювання і довідка про перебування на обліку у Фонді соціального страхування.

Відповідно до пп. 1 п. 30 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, забезпечення автомобілями на пільгових умовах з оплатою 7 відсотків їх вартості та передачею права керування члену сімї інваліда, здійснюється за наявності медичних показань для забезпечення автомобілем з ручним керуванням та протипоказань до керування ним, інвалідів унаслідок трудового каліцтва.

15 травня 1990 року психіатрична МСЕК встановила позивачеві другу групу інвалідності "довічно" з втратою 80% працездатності внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується копією довідки МСЕК.

17 липня 1993 року обласною МСЕК позивачу визначено медичні показання на автопротезування для забезпечення транспортного засобом з ручним керуванням, як інваліду другої групи з причин трудового каліцтва, що підтверджується копією виписки з акту огляду МСЕК від 17 липня 1993 року за № 808.

14 березня 2005 року обласною МСЕК позивачеві підтверджено другу групу інвалідності, внаслідок трудового каліцтва та визначено показання до водіння автомобіля, при якому керування автомобілем має здійснювати член сім'ї інваліда, що підтверджується копією виписки з акту огляду МСЕК від 14 березня 2005 року за № 229.

Як вбачається із вищевикладеного, обовязок управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, щодо постановки на чергу та забезпечення інваліда унаслідок трудового каліцтва автомобілем, виникає при зверненні інваліда з відповідною заявою та наявності певних документів.

Посилання представника відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області на те, що згідно із заочною консультацією Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних експертиз, встановлено, що покази на забезпечення автомобілем позивача не являються наслідком виробничої травми, не приймаються судом до уваги, виходячи з наступного:

Жодним нормативно-правовим актом, не передбачено дослідження Фондом при постановленні інваліда на чергу та забезпеченні його автомобілем, встановлення звязку діагнозу та інвалідності унаслідок трудового каліцтва.

У вищезгаданих виписках із ОСОБА_3 огляду МСЕК, визначено як групу інвалідності позивача, внаслідок трудового каліцтва, так і показання щодо забезпечення його автомобілем.

Статтею 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», встановлено вичерпний перелік випадків за наявності яких, Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому. Даною нормою не передбачено такої підстави відмови, як відсутність звязку між діагнозом та інвалідністю.

Крім того, відповідно до п.5.4 "Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків", затвердженого Наказом МОЗ, N 212 від 22.11.1995 року, переогляд потерпілих раніше зазначеного терміну, а також потерпілих, яким ступінь втрати професійної працездатності встановлена безстроково може бути проведений за їх заявою, при зміні стану здоров'я та працездатності, за заявою власника підприємства (установи, організації), якщо аргументи, що викладені в заяві визнані обгрунтованими або при виявленні фактів необгрунтованого рішення МСЕК чи винесенні рішення на підставі підробних документів, чи за постановою суду.

На даний час чинне положення "Про медико-соціальну експертизу", яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317, пунктом 22 якого встановлено, що повторний огляд інвалідів, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого інваліда, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров'я і працездатності або за рішенням суду чи прокуратури.

Таким чином, в Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області, не було права ставити під сумнів висновки МСЕК.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти огляду МСЕК носять обовязковий характер. А тому, суд приходить до висновку, що ставлячи під сумнів зміст актів МСЕК та вчиняючи дії по встановленню визначення звязку між діагнозом позивача та інвалідністю унаслідок трудового каліцтва, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області, діяло поза межами наданих йому повноважень та підмінило собою орган, який наділений повноваженнями щодо визначення інвалідності та показання до автопротезування (в даному випадку МСЕК).

Згідно положення ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем - Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області в судовому засіданні не наведено підстав правомірності їх дій по відмові в прийнятті справи ОСОБА_1 та постановці його на чергу для забезпечення автомобілем.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що Головне управління праці та соціального захисту населення слід зобовязати передати особову справи ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області слід зобовязати зареєструвати ОСОБА_1 на черзі для забезпечення автомобілем. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь 2000 грн., витрат на правову на допомогу.

Так, відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КАС України до витрат повязаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються квитанціями №009238 та №009239 від 12.06.2009 року на загальну суму 2000 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому, до стягнення підлягають витрати позивача на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди, що завдана неправомірними діями, то суд не може взяти до уваги дану позовну вимогу, оскільки позивачем не було доведено звязку між діями відповідачів та обставинами, які призвели до моральних страждань позивача та спричинили ускладнення тих захворювань, якими хворіє позивач. А тому, суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 11, 158 - 163, ст.167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації - задовольни частково.

Зобовязати Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації передати особову справу інваліда другої групи в наслідок трудового каліцтва ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області для забезпечення автомобілем.

В задоволенні решти позовних вимог до Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації - відмовити.

Позов, ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області по постановці ОСОБА_1 на чергу на отримання автомобіля.

Зобовязати управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області постановити ОСОБА_1 на чергу на отримання автомобіля, як інваліда трудового каліцтва, без права керування на члена сімї.

В задоволенні решти позовних вимог до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області - відмовити.

Стягнути з державного бюджету України в користь ОСОБА_1 1000 (одна тисяча) гривень понесених ним витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова в повному обсязі складена 08.02.2010 року.