Справа № 802/2996/15-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2015 р. Справа № 802/2996/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Череватої А.Ю.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еталон"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Еталон" (далі - ТОВ "Агро-Еталон", позивач) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, контролюючий орган, відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від 05.08.2015 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 90676,92 грн., в тому числі основного платежу 19563,92 грн. та штрафних санкцій 71113 грн.; № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у сумі 974251,25 грн., в тому числі основного платежу 779401 грн. та штрафних санкцій 194850,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що по деклараціях з ПДВ (скорочена) за період з серпня 2011 року по червень 2014 року заниження ТОВ "Агро-Еталон" суми ПДВ на загальну суму 747085 грн. не було допущено, а фактично відповідачем не були враховані суми коригування по уточнюючих розрахунках. Сума 747085,00 грн. складається з сум, які відображені як різниця при коригуванні посадкового кредиту в уточнюючих розрахунках до декларацій, що були повністю спрямовані на спеціальний рахунок товариства.

Позивач не погоджується також з висновком відповідача про безпідставне віднесення до складу податкового кредиту ПДВ з операцій з ТОВ "ВІАЛОНТ" на суму 21594 грн. по декларації за травень 2014 року та ПП "Херсонагроресурс" на суму 20000 грн. по декларації за червень 2014 року, оскільки зазначає, що вказані господарські операції підтверджуються первинними документами, які дають право на збільшення податкового кредиту.

Крім того, позивач вважає сплату товариством податку на доходи на доходи фізичних осіб з виплачених фізичним особам доходів у вигляді орендної плати за земельні ділянки (паї) в сумі 19563,92 грн. за період 2011 - 2014 роки на рахунок Шелюгівської сільської ради Якимівського району Запорізької області такою, що здійснена в порядку та строки, визначеними Податковим кодексом України.

В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали заявлені позовні вимоги та надали суду пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями, просили суд адміністративний позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти вимог позивача заперечили, наполягали на тому, що під час проведення перевірки та прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини.

У період з 20.10.2014 по 14.04.2015 службовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області проводилась планова виїзна перевірка ТОВ "Агро-Еталон" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в період з 01.07.2011 по 31.08.2014.

За результатами перевірки 21.04.2015 було складено акт № 1035/2204/34020957, відповідно до висновків якого встановлені порушення:

1) ст. 50, п. 200.1 ст. 200, п. 209.2, п. 209.6, 209.7 ст. 209 ПК України, Порядку подання та заповнення уточненого розрахунку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1492 від 25.11.2011, Наказом ГУ Міндоходів Украни № 678 від 13.11.2013, Наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23.09.2014 (Порядок № 1492), в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 648942 грн., в тому числі: за жовтень 2012 року на 2748 грн., за листопад 2012 року на 3529 грн., за вересень 2013 року на 156 грн., за квітень 2014 року на 642500 грн.;

2) ст. 50, п. 192, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200, п. 209.2, п. 209.6, п. 209.7, п. 209.17 ст. 209 ПК України, Порядку № 1492, Наказу № 678, Наказу № 966, в результаті ТОВ "Агро-Еталон":

- завищено суму ПДВ, що підлягає відображенню в особовому рахунку платника та повністю запишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства в розмірі 642500 грн. по декларації (спеціальний режим) за квітень 2014 року;

- занижено суму ПДВ, що підлягає відображенню в особовому рахунку платника та повністю запишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства по деклараціях всього в сумі 788679 грн.

3) п. 54.2 ст. 54, п. 57.1 ст. 57, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1, п.п.168.4.1, 168.4.2, 168.4.3 п. 168.4 ст. 168, п.176.1 "е", п. 176.2 "а" ст. 176 ПК України, а саме: неперерахування до бюджету узгодженого податкового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, самостійно визначеного платником податку в сумі 662481,76 грн.;

4) п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України, а саме: за несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб період, що перевіряється, в результаті чого нарахована пеня в сумі 62576,29 грн.;

5) п.2.11, 3.1, 7.39 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (Положення №637), а саме: підзвітним особам товариства проведено готівкові розрахунки на суму 9663 грн. без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів.

Не погодившись з висновками вказаного акта перевірки, ТОВ "Агро-Еталон" подало до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області заперечення від 06.05.2015 № 194, які 13.05.2015 листом за № 13848/10/02-28-22-04 залишення без задоволення.

За наслідками перевірки, з урахуванням висновків, викладених в акті № 1035/2204/34020957, 18.05.2015 Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області прийняла податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_2, яким було нараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 3675546,96 грн., в тому числі основного платежу 662481,76 грн. та штрафних санкцій 3013065,20 грн.;

- № НОМЕР_3, яким було нараховано ПДВ у сумі 2423573,00 грн., в тому числі основного платежу 1424858,00 грн. та штрафних санкцій 998715,00 грн.

Не погоджуючись із нарахуваннями згідно вищезазначених податкових повідомлень- рішень, ТОВ "Агро-Еталон" 29.05.2015 звернулося із скаргою до Головного управління ДФС у Вінницькій вихідний № 265 про перегляд і скасування податкових повідомлень-рішень.

При розгляді Головним управлінням ДФС у Вінницькій області скарги було проведено позапланову виїзну перевірку та складено акт № 1764/2204/34020957 від 02.07.2015, висновками якого було підтверджено порушення:

1) ст. 50, п. 187.1 ст. 187, ст. 200 ПК України, Порядку № 1492, в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 6 442 грн., в тому числі за жовтень 2012 року на 2748 грн., за листопад 2012 року на 3529 грн., за вересень 2013 року на 165 грн.;

2) ст. 50, п. 185.1 ст. 185, ст. 192, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, Порядку № 1492, в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає відображенню в особовому рахунку платника та повністю залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства по деклараціях, всього в сумі 788679 грн., в тому числі:

за серпень 2011 року в сумі 11189 грн.;

за січень 2012 року в сумі 2623 грн.;

за лютий 2012 року в сумі 1574 грн.;

за березень 2012 року в сумі 1194 грн.;

за квітень 2012 року в сумі 356907 грн.;

за травень 2012 року в сумі 1682 грн.;

за липень 2012 року в сумі 25537 грн.;

за серпень 2012 року в сумі 1647 грн.;

за вересень 2012 року в сумі 1349 грн.;

за грудень 20012 року в сумі 16150 грн.;

за лютий 2013 року в сумі 1300 грн.;

за березень 2013 року в сумі 2909 грн.;

за вересень 2013 року в сумі 20198 грн.;

за грудень 2013 року в сумі 202989 грн.;

за січень 2014 року в сумі 98271 грн.;

за травень 2014 року в сумі 21594 грн.;

за червень 2014 року в сумі 21567 грн.;

3) п. 54.2 ст. 54, п. 57.1 ст. 57, п.п. 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1, п.п.168.4.1, 168.4.2, 168.4.3 п.168.4 ст. 168, п. 176.1 "е", п. 176.2 "а" ст. 176 ПК України, а саме: неперерахування до бюджету узгодженого податкового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, самостійно визначеного платником податку в сумі 19563,92 грн.;

4) п.п. 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України, а саме несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, в результаті чого нарахована пеня в сумі 399,93 грн.

На підставі висновків зазначеного акта перевірки Головне управлінням ДФС у Вінницькій області винесло рішення про результати розгляду первинної скарги від 24.07.2015 року № 860/10/02-32-10-04, яким скасувало:

- податкове повідомлення-рішення від 18.05.2015 № про збільшення суми грошового зобовязання за платежем ПДВ на суму 2423573 грн. (в т.ч. основний платіж 1424858 грн., фінансова санкція 998715 грн.) в частині основного платежу 642500 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 803125 грн., а в іншій частині повідомлення-рішення було залишено без змін;

- податкове повідомлення-рішення від 18.05.2015 № НОМЕР_2 про збільшення грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3675546,96 грн. (в т.ч. основний платіж 662481,76 грн., фінансова санкція 3013065,20 грн.) в частині основного платежу у сумі 642917,84 грн. та застосованих штрафних санкцій у сумі 2941952,20 грн.), а в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Відповідно до вищезазначеного рішення про результати розгляду первинної скарги від 24.07.2015 № 860/10/02-32-10-04 Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 05.08.2015 у відношенні позивача прийняла податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1, яким збільшено ПДВ у сумі 977948 грн., в тому числі основного платежу 782358, грн. та штрафних санкцій 195590 грн.;

- № НОМЕР_4, яким збільшено податок на доходи фізичних осіб в сумі 90676,92 грн., в тому числі основного платежу 19563,92 грн. та штрафних санкцій 71113 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 18.05.2015 №, суд виходив з такого.

Висновок відповідача щодо заниження позивачем ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 6442 грн., в тому числі за: жовтень 2012 року на суму 2748 грн.; листопад 2012 року на суму 3529 грн.; вересень 2013 року на суму 165,00 грн. було зроблено з огляду на те, що позивачем протягом періоду, що перевірявся, при уточненні даних декларацій, які змінювали в сторону зменшення показники рядка 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (або 20.2 "Зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного періоду до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) не проводилось відповідне уточнення наступних декларацій, в яких враховувалось значення рядка 24, а саме: не коригувалось значення рядка 21 "Залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду", або ж платником не відображалось таке коригування у поточній декларації в періоді, коли відбувався уточнюючий розрахунок.

Внесення змін до податкової звітності передбачено ст. 50 ПК України. Так згідно з п. 50.1 зазначеної статті в разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту) визначає ст. 192 ПК України.

Так, згідно з 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок заповнення уточнюючого розрахунку визначено розділом VI Порядку № 1792 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, частинами 1-6 розділу VI Порядку № 1792 закріплено, що графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, який виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

У разі виправлення значення рядка 24 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 25 чи рядка 23 (23.1 чи 23.2), уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий як самостійний документ або у складі декларації (як додаток до неї). Значення графи 6 рядка 24 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується при визначенні значень рядків 21.2 та відповідно 24 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі виправлення значення рядка 24 декларації, яке у майбутніх звітних періодах впливало на значення рядка 25 чи рядка 23, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 24 декларації впливало на значення рядка 25 чи рядка 23. Такі уточнюючі розрахунки можуть бути подані лише як самостійні документи, оскільки форма декларації передбачає можливість подання уточнюючого розрахунку як додатка до неї лише за один звітний період, помилки якого виправляються.

У разі виправлення показника рядка 20.2 декларації значення із графи 6 такого рядка враховується при визначенні значення рядка 21.1 декларації за звітний період, у якому подано відповідний уточнюючий розрахунок.

Як установлено судом, ТОВ "Агро-Еталон" подано уточнюючий розрахунок сум податкового зобовязання від 22.01.2013 № НОМЕР_5, яким уточнено суму податкового зобовязання за червень 2012 року на 3320 грн., що вплинуло на формування відємного значення. Проте зазначене відємне значення враховане ТОВ "Агро-Еталон" у наступному податковому періоді частково (в сумі 924 грн.), внаслідок чого занижено податкове зобовязання згідно зазначеного розрахунку коригувань на 1848 грн. (занижено показник у р. 18 декларації з податку на додану вартість за липень 2012 року на 924 грн., та неправомірно перенесено суму податкового кредиту у р.21.1 декларації з ПДВ за серпень 2012 року в сумі 924 грн.) від 15.11.2012 року № 11118, яким уточнено суму податкового зобовязання за липень 2012 року на 1109 грн. Внаслідок зазначених порушень ТОВ "Агро-Еталон" завищено значення рядка 21 на 3320 грн. та рядка 24 декларацій з ПДВ за липень 2012 року на 5353 грн., завищено значення рядка 21, рядка 22 та рядка 24 декларації з ПДВ за серпень-вересень 2013 року на 6277 грн., завищено значення рядка 21 на 6277 грн., завищено значення рядка 22 на 3529 грн. та занижено значення рядка 25 декларації з ПДВ за жовтень 2012 року на 2748 грн., занижено значення рядка 25 декларації з ПДВ за листопад 2012 року на 3529 грн.

Також ТОВ "Агро-Еталон" було подано уточнюючі розрахунки сум податкового зобовязання: № НОМЕР_6 від 17.10.2014, яким уточнено суму податкового зобовязання за квітень 2013 року на 38 грн., № НОМЕР_7 від 18.10.2014, яким уточнено суму податкового зобовязання за червень 2013 року на 80 грн., № НОМЕР_8 від 18.10.2014, яким уточнено суму податкового зобовязання за липень 2013 року на 47 грн. Однак, позивачем не уточнено показники 3 розділу декларацій з ПДВ наступних звітних періодів, на які мали вплив вищевказані коригування, внаслідок чого встановлено завищення значення рядка 21, рядка 22 та рядка 24 декларацій з податку на додану вартість за травень та червень 2013 року на 38 грн., завищення значення рядка 21, рядка 22 та рядка 24 декларації за серпень 2013 року на 165 грн., завищення значення рядка 21 та занижено значення рядка 25 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року на 165 грн., занижено задекларовані показники у рядку 1 декларації з ПДВ "операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів" всього в сумі 100 грн., в т.ч. за квітень 2013 року - в сумі 100 грн.

При цьому суд враховує, що що позивач визнає заниження податкового зобовязання на суму 2957 грн. (1848 грн. та 1109 грн.)

Крім того, суд установив, що ТОВ "Агро-Еталон" шляхом подання значної кількості уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларацій з ПДВ "спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства" здійснювало зменшення відповідних показників даних податкового кредиту з ПДВ, які при подальшому поданні наступних уточнюючих розрахунків, не враховувались, таким чином остаточно в порівнянні із задекларованими даними до складу податкового кредиту з ПДВ було включено суми ПДВ, які не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового Кодексу України.

Таким чином, суд погоджується з висновками контролюючого органу про завищення задекларованих позивачем показників у рядку 10.1Б декларації з ПДВ "спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства" - "придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою", в тому числі: за липень 2011 року на суму 521 238 грн.; за серпень 2011 року на суму на 90 674 грн.; за вересень 2011 року на суму на 56 917 грн.; за квітень 2012 року на суму 265 600 грн.; за липень 2012 року на суму на 25 537 грн.; за вересень 2012 року на суму 1 349 грн.; за грудень 2012 року на суму 12 817 грн.; за вересень 2013 року на суму 5477 грн.

Також у зв'язку з тим, що ТОВ "Агро-Еталон" при поданні уточнюючих розрахунків податкових зобовязань за вищевказані періоди по рядку 16.1 не відображено показники коригування податкового кредиту в звязку з проведенням операцій, які є підставою для такого коригування, позивачем завищено показник рядку 16 Декларацій "коригування податкового кредиту" на суму 130 319 грн., в т.ч.: за січень 2012 року на суму 2 623 грн.; за лютий 2012 року на суму 1 574 грн.; за березень 2012 року на суму 1 194 грн.; за квітень 2012 року на суму 91 307 грн.; за травень 2012 року на суму 1682 грн.; за серпень 2012 року на суму на 1 647 грн.; за лютий 2013 року на суму 1300 грн.; за березень 2013 року на суму 2909 грн.; за квітень 2013 року суму 24516 грн.; за червень 2014 року - на суму 1567 грн.

Крім того, оскільки ТОВ "Агро-Еталон" надавало уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації з ПДВ "спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства" щодо зменшення даних рядка 24 "Залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду», проте відповідних уточнень до даних наступних декларацій з податку на додану вартість, в яких враховувалося значення рядка 24 не проводило, відбулося заниження значення рядка 25 "Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду" по податкових деклараціях з ПДВ "спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства" за серпень 2011 року на 11189 грн., за травень 2013 року на 20 197 грн., за грудень 2013 року на 202 989 грн., за січень 2014 року на 98 271 грн.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача про заниження ТОВ "Агро-Еталон" суми ПДВ, що підлягає відображенню в особовому рахунку платника та повністю залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства по податковій декларації з ПДВ "спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства" всього на 747085 грн., в т.ч. за серпень 2011 року на 11189 грн., за січень 2012 року на 2 623 грн., за лютий 2012 року на 1574 грн., за березень 2012 року на 1194 грн., за квітень 2012 року на 356 907 грн., за травень 2012 року на 1682 грн., за липень 2012 року на 25 537 грн., за серпень 2012 року на 1647 грн., за вересень 2012 року на 1349 грн., за грудень 2012 року на 16 150 грн., за лютий 2013 року на 1300 грн., за березень 2013 року на 2909 грн., за вересень 2013 року на 20197 грн., за грудень 2013 року на 202 989 грн., за січень 2014 року на 98 271 грн., за червень 2014 року на 1567 грн.

Визначаючись щодо висновків відповідача про безпідставне віднесення ТОВ "Агро-Еталон" до складу податкового кредиту суму ПДВ 21594 грн. по операціях з ТОВ "Віалонт" () та суму ПДВ 20000 грн., по операціях з ПП "Херсонагроресурс" (), суд виходив з такого.

Відповідно до 198.1 ст. 198 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Позивачем надані документи, якими на виконання умов договору №ДГ-0000056 від 05.05.2014 ТОВ "Віалонт" оформлено операцію з поставки інокулянту стерильного відповідно до видаткової накладної № РН-0000006 від 07.05.2014, податкової накладної № 6 від 05.05.2014 (номенклатура товару - інокулянт стерильний, кількість упаковок - 90) на загальну суму 129564 грн., в тому числі податок на додану вартість 21594 грн.

ТОВ "Агро-Еталон" суму ПДВ по вищезазначеній податковій накладній віднесено до складу податкового кредиту по податковій декларації з ПДВ "спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства" за травень 2014 року в сумі 21594 грн. та відображено в реєстрі отриманих податкових накладних та додатку 5 до декларації за травень 2014 року. Вищевказана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте ТОВ "Агро-Еталон" не надано товарно-транспортні документи, які б могли підтвердити факт транспортування даного товару від постачальника до покупця.

На виконання умов договору поставки №ДГ-00017 від 14.06.2014 ПП "Херсонагроресурс" оформлено операцію з поставки сої, відповідно до видаткової накладної № РН-0000029 від 23.06.2014, податкової накладної № 29 від 23.06.2014 (номенклатура товару соя, кількість 15 тонн) на загальну суму 120000 грн., в тому числі податок на додану вартість 20000 грн. Суму ПДВ по вищезазначеній податковій накладній позивачем віднесено до складу податкового кредиту по податковій декларації з ПДВ "спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства" за червень 2014 року в сумі 20000 грн. та відображено в реєстрі отриманих податкових накладних та додатку 5 до декларації за червень 2014 року. Вищевказана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Умови поставки згідно договору поставки - склад продавця. Місце розташування даного складу (зберігання) товару не вказано.

Позивачем надано подорожній лист автомобіля № 273 від 23.06.2014, яким оформлювалося транспортування даного товару від постачальника до покупця. За даними подорожнього листа перевезення здійснювалося автомобілем "КАМАЗ" держ. №59-13 ВА (причіп №37-52 ХТ) з пункту м. Вінниця до с. Василівка. Інформація, що перевозилася саме соя придбана у ПП "Херсонагроресурс" не зазначено. Підтвердження факту розташування складу ПП "Херсонагроресурс" у м. Вінниці також не надано.

Таким чином, факт транспортування, як обовязкової операції при придбанні такого виду товару як соя не доведено.

Відповідно до матеріалів справи з метою проведення оцінки діяльності ТОВ "Віалонт" на предмет її реальності та відповідності необхідним умовам для здійснення в ході перевірки проаналізовано наявну податкову інформацію за №161/21-03-22-05/37631957 від 20.06.2014, отриману від ДПІ у м. Херсоні, та з метою проведення оцінки діяльності ПП "Херсонагроресурс" на предмет її реальності та відповідності необхідним умовам для здійснення, в ході перевірки проаналізовано наявну податкову інформацію за №193/21032206/38269240 від 06.08.2014, отриману від ДПІ у м. Херсоні.

За результатами проведених заходів встановлено наступне: ДПІ у м. Херсоні, на обліку якої знаходиться ТОВ "Віалонт", проведено комплекс заходів, з питань підтвердження правових відносин з контрагентами-постачальниками та покупцями, правомірності декларування суми податкових зобовязань та формування податкового кредиту з податку на додану вартість за період січень - травень 2014 року, на виконання постанови слідчого СУ УМВС України у Херсонській області від 26.05.2014 про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ "Віалонт" () за період з 01.01.2014 по 26.05.2014 у рамках кримінального провадження №0000233. У постанові зазначено, що СУ УМВС України у Херсонській області проводиться досудове розслідування у матеріалах кримінального провадження № 0000233 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.04.2014 року до слідчого управління УМВС України у Херсонській області надійшов рапорт начальника Департаменту ДСБЕЗ МВС України, згідно якого встановлено, що протягом 2013 року ПП "ОСОБА_5 Системе" виконано певний обсяг робіт по знезараженню зернових культур, які в подальшому були відправлені на експорт. Проведеним аналізом встановлено, що із загального обсягу виконаних послуг до тіньового сектору економіки з використанням документів з ознаками підроблення через контрагентів з ознаками фіктивності, зокрема, з ТОВ "Віалонт", та виведено грошові кошти з метою мінімізації доходів. Під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні документальної позапланової перевірки ТОВ "Віалонт" з метою підтвердження або спростування факту фіктивності підприємства, 26.05.2014 слідчим Боляновським Д.І. винесено постанову про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Віалонт" ().

В результаті проведених заходів встановлено що, протягом січня-травня 2014 року ТОВ "Віалонт" сформувало схемний кредит по податку на додану вартість за рахунок постачальників згідно Додатку №2 ПК та схемний кредит по податку на додану вартість покупцям згідно Додатку №3 ПЗ. Відповідно до результатів відпрацювання та наявної інформації встановлено відсутність ТОВ "Віалонт" за податковою адресою, проведення операцій з придбання товарів від субєктів господарювання з ознаками фіктивності, відсутність основних фондів, не надання повного комплекту документів податкового та бухгалтерського обліку, не відповідність складених документів, отже не підтверджено факт реальності здійснення проведення господарської діяльності ТОВ "Віалонт" за період з 01.01.2014 по 31.05.2014.

Як зазначено в матеріалах перевірки (акт позапланової перевірки №1764/2204/34020957 від 02.07.2015 року), ДПІ у м. Херсоні, на обліку якої знаходиться ПП "Херсонагроресурс") проведено комплекс заходів, щодо підтвердження правових відносин з контрагентами-постачальниками та покупцями, правомірності декларування суми податкових зобовязань та формування податкового кредиту з ПДВ за червень 2014 року в результаті яких встановлено відсутність за місцезнаходженням ТОВ "Херсонагроресурс".

Крім того, встановлено відсутність основних засобів, складських приміщень, автотранспортних засобів, працівників здатних в повній мірі здійснювати фінансово- господарську діяльність підприємства. За результатами аналізу показників декларації з податку на додану вартість та ЄРПН за червень 2014 року встановлено, невідповідність придбаного та реалізованого товару. За результатами проведених заходів ДПІ у м. Херсоні не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з платниками податків за червень 2014 року.

Сукупність перелічених фактів та обставин, досліджених по ланцюгу постачання, а також відсутність передбачених чинним законодавством товарно-транспортних накладних та належним чином оформлених подорожніх листів, які підтверджують факт транспортування товарів у ТОВ "Віалонт" та ПП "Херсонагроресурс", вказує на транзитність операцій, спрямованих на отримання податкової вигоди кінцевим отримувачем.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача про те, що операції з придбання товару у ТОВ "Віалонт" () та ПП "Херсонагроресурс" () не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, транспортних засобів, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень як економічно необхідних умов для здійснення відповідної господарської діяльності.

З огляду на викладене суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення відповідача від 05.08.2015 № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у сумі 974251,25 грн., в тому числі основного платежу 779401 грн. та штрафних санкцій 194850,25 грн.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню № НОМЕР_4 від 05.08.2015. суд виходив з такого.

Висновок що до неперерахування до бюджету суми узгодженого податкового зобов'язання, самостійно визначеного податковим агентом по податку на доходи фізичних осіб, відповідачем було зроблено з огляду на те, що ТОВ "Агро-Еталон" протягом 2011 - 2014 років перераховувало податок на доходи фізичних осіб з виплачених фізичним особам доходів у вигляді орендної плати за земельні ділянки (паї) до Шелюгівської селищної рад в сумі 19563,92 грн., однак відповідно до вимог Податкового Кодексу України повинно було перераховувати податок на доходи фізичних осіб з виплачених фізичним особам доходів у вигляді орендної плати за земельні ділянки (паї) за своїм місцезнаходженням на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства.

З указаним висновком відповідача суд не погоджується та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

За змістом пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 176.2 статті 176 ПКУкраїни, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Пунктом 168.4 ПК України визначено порядок сплати (перерахування) податку до бюджету. Зокрема, суми податку на доходи, нараховані відокремленим підрозділом юридичної особи на користь фізичних осіб, за звітний період перераховуються до відповідного бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу (підпункт 168.4.3 пункту 168.4 статті 164 ПКУ).

При цьому, у разі якщо відокремлений підрозділ не уповноважений нараховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб за такий відокремлений підрозділ, усі обов'язки податкового агента виконує юридична особа. Податок на доходи, нарахований працівникам відокремленого підрозділу, перераховується до місцевого бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу;

Підпунктом 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 ПК України визначено, що юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням сплачують (перераховують) суми утриманого податку (одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів) на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Отже, податок на доходи фізичних осіб з найманих працівників підрозділів (підстанцій, цехів, виробничих баз), які не уповноважені нараховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб, повинен бути перерахований до бюджету за місцезнаходженням цих підрозділів.

Згідно із підпунктом 14.1.30 пункту 14.1 статті 14 ПК України поняття відокремлені підрозділи для розділу IV Кодексу вживається у значенні, визначеному Господарським кодексом України (далі - ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 55 ГК України субєктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обовязків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобовязаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. При цьому субєкти господарювання, зазначені у пункті першому частини другої цієї статті, мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

Суд установив, що на території с. Шелюги Якимівського району Запорізької області створений структурний підрозділ ТОВ "Агро-Еталон", що підтверджуються наказом від 07.10.2009 № 47 та штатним розписом з 01.11.2009.

Згідно з п. 63.3 ст. 63 ПК України метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

ТОВ "Агро-Еталон" взяте на облік за неосновним місцем обліку у Мелітопільській ОДПІ (Якимівське відділення) у зв'язку з наявністю підрозділу (об'єкта) на території с. Шелюги Якимівського району Запорізької області, що підтверджується відповідним повідомленням від 18.08.2015 № 2514/10/08-21-11-03.

Відповідно до довідки Мелітопільській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 29.09.2015 № 3260/10/08-21-11-03 ТОВ "Агро-Еталон" перебуває на обліку як платник податків з грудня 2009 року.

З огляду на викладене суд вважає безпідставними доводи контролюючого органу, що позивач у даному випадку зобов'язаний був перераховувати податок на доходи фізичних осіб з виплаченим фізичним особам доходів у вигляді орендної плати за земельні ділянки (паї) за своїм місцезнаходженням.

На твердження представників відповідача про те, що контролюючий орган не повідомлявся про утворення будь-яких структурних підрозділів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абзацу другого підпункту 168.4.2 пункту 168.4 статті 168 ПК України у разі прийняття рішення про створення відокремленого підрозділу юридична особа повідомляє про це контролюючі органи за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням таких новостворених підрозділів у встановленому порядку.

Водночас, недотримання позивачем порядку інформування контролюючого органу про утворення структурних підрозділів не позначається на факті перерахування позивачем податку на доходи фізичних осіб, а відтак - і на виконанні ним своїх податкових зобов'язань.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивачем виконано податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та у повному обсязі перераховано до бюджету 19563,92 грн. такого податку.

Враховуючи, що станом на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення податок був нарахований, утриманий та сплачений, застосування штрафних санкцій є безпідставним.

Викладене обумовлює висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № НОМЕР_4 від 05.08.2015 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 90676,92 грн., в тому числі основного платежу 19563,92 грн. та штрафних санкцій 71113 грн.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вєстберга таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані ними докази, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Разом з тим, у ч. 1 ст. 94 КАС України вказано, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять майновий характер, а позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути відповідну половину понесених ним і документально підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області., а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області № НОМЕР_4 від 05.08.2015 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 90676,92 грн., в тому числі основного платежу 19563,92 грн. та штрафних санкцій 71113 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еталон" () судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович