Справа № 826/496/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 жовтня 2015 року 15:03 № 826/496/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі Махинько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «КЕРТ»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.11.2014р.,
за участю:

представників позивача - Матвійчук Р.І., Ємельянова О.Ю., Дзюбенко С.О.,

представника відповідача - Сперкач С.В.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 28 жовтня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРТ» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.11.2014р. №07.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем протиправно, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача проти заявленого позову заперечили, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято правомірно.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено перевірку ТОВ «КЕРТ» за результатами якої 31.07.2014р. складено Акт №711/26-55-22-07 про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р. (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення п. 187.1 статті 187, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на суму 1 521 545грн., в тому числі за листопад 2012 року - 1 500 230грн. та грудень 2012 року - 21 315грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 01.09.2014р. прийнято податкове повідомлення - рішення №07, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 1 901 931,00грн., у тому числі основний платіж - 1 521 545грн. та штрафні санкції - 380 386грн.

В порядку адміністративного оскарження, вказане податкове повідомлення - рішення від 01.09.2014р. скасовано рішенням №110/26-15-10-07-15 від 10.11.2014р. Головного управління Міндоходів у м. Києві «Про результати розгляду первинної скарги» в частині збільшення ПДВ у розмірі 22 148,00грн. та 5 537,00грн. - штрафних санкцій.

14 листопада 2014 року відповідачем на підставі Акту перевірки та Рішення ГУ Міндоходів у м. Києві від 10.11.2014р. №110/26-15-10-07-15 прийнято податкове повідомлення - рішення №07, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 1 874 246грн., у тому числі основний платіж - 1 499 397грн. та штрафні санкції - 374 849грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 14.11.2014р. №07 протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в підпункті 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Оподатковувана операція - операція, яка підлягає оподаткуванню податком на додану вартість (підпункт 14.1.186 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.2 статті 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 цього Кодексу, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 4.6.4 підпункту 4.6 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 41 від 25.01.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 за № 197/1895 та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1492 від 25.11.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228 якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), подається (Д2) (додаток 2).

Відповідно до п.4.6.5. Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" від 25.11.2011, № 1492, платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110.

При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації 0110), подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4).

У податкових деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 рядки 23, 23.1, 23.2 не заповнюються.

Залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (п.4.6.6. Порядку №1492).

Рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби(п.4.6.7. Порядку №1492).

Таким чином платник податків має право включити суму від'ємного значення з податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню до складу відповідного бюджетного відшкодування та/або до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. При цьому залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду відображається в Додатку №2, до відповідної декларації, а розрахунок бюджетного відшкодування відображається в рядку 22 декларації та Додатку № 3 до неї .

Згідно п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону (п. 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України). Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України)

Як вбачається з матеріалів справи, висновків щодо порушення позивачем відповідних норм податкового законодавства, посадові особи контролюючого органу дійшли виключно з тих підстав, що в результаті порушень, викладених в акті перевірки №2051/2220/.12.2012 року виявлене завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» (ряд 24. Декларацій з ПДВ). За результатами акту було винесене податкове повідомлення-рішення, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 8 738 005 грн. Таке повідомлення-рішення ТОВ «КЕРТ» не оскаржувалось. ТОВ «КЕРТ» в декларації по податку на додану вартість за листопад 2012 року самостійно відкоригувало р.21.3 «зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу» в сумі (-7 238 608,00 грн.) замість 8 738 005,00 грн., що привело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду на 1 499 397,00 грн., у тому числі за листопад на 1 499 397,00 грн.

Суд зазначає, що вказуючи на заниження позивачем суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду на 1 499 397,00 грн. внаслідок відображення в декларації по податку на додану вартість за листопад 2012 року податкового повідомлення-рішення № від 14.12.12р. форми "В4" у неповній сумі (а саме - у сумі -7 238 608,00 грн. замість 8 738 005,00 грн.) відповідачем не було враховано, що зазначене вище податкове повідомлення-рішення було прийнято виключно з тих підстав, що внаслідок встановлення документальною перевіркою Товариства факту заниження ним суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів ДПІ у Шевченківському районі м. Києва 14 грудня 2012 року прийняла податкове повідомлення - рішення № від 14.12.12р. форми "В2", яким позивачу збільшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 6699109,00 грн.

При цьому, податкове повідомлення-рішення № від 14.12.12р. форми "В2", яким позивачу збільшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 6699109,00 грн., не було відображене в декларації по податку на додану вартість за листопад 2012 року взагалі.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. Згідно з п. 86.10 ст. 86 цього ж Кодексу, в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника податків.

Однак, всупереч вказаним вище приписам Податкового кодексу України, контролюючий орган, що здійснював перевірку, не врахував факт збільшення Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 6 699 109,00 грн. відповідно до податкового повідомлення - рішення № від 14.12.12р. форми "В2".

Порядок обліку в податкових органах податкових повідомлень, отриманих платниками податків на момент винесення Шевченківською ДПІ податкового повідомлення - рішення № від 14.12.12р. форми "В2" та податкового повідомлення - рішення № від 14.12.12р. форми "В4", було врегульовано Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затверджений Наказом ДПА України від 21.06.01р. № 253. Пунктом 5.5 даного порядку визначено, що після закінчення процедури адміністративного та/або судового оскарження (на умовах апеляційного узгодження) суми узгоджених податкових зобов'язань в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень (окремого реєстру, передбаченого останнім абзацом пункту 5.4) та нараховуються датою останнього дня граничного строку сплати до карток особових рахунків платників податків, які ведуться в органах державної податкової служби згідно з Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 03.09.2001 № 342 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.10.2001 за N 887/6078.

Враховуючи ту обставину, що суму з податкового повідомлення - рішення № від 14.12.12р. форми "В4", в автоматичному режимі було перенесено до картки особового рахунку з ПДВ позивача, висновок податкового органу про заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду на 1 499 397,00грн., є неправомірним.

Відповідно до п. п. 2-4 розділу IX (Перевірка декларацій в органі державної податкової служби) (чинного на момент відображення позивачем у податковій звітності з ПДВ податкового повідомлення - рішення № від 14.12.12р. форми "В4") Наказу Міністерства фінансів України № 1492 від 25.11.11р. "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", всі зареєстровані в органі державної податкової служби декларації підлягають камеральній перевірці. У разі якщо за результатами перевірки не встановлено порушень, робиться відповідний запис у розділі IV декларації. У разі якщо за результатами перевірки встановлено порушення, складається Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Після подачі позивачем податкової декларації за листопад 2012 року жодних актів про результати камеральної перевірки цієї декларації складено не було.

Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2014р. у справі №826/14239/14, яка набрала законної сили 08.04.2015р., позов ТОВ «КЕРТ» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 14.12.2012р. № та №.

Таким чином, суд приходить до переконання про відсутність підстав у податкового органу на збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 1 499 397грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 374 849грн.

Виходячи зі змісту статей 109-113 ПК України, відповідальність платника податків у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій можлива лише за умови вчинення ним порушень, визначених законами з питань оподаткування.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення №07 від 14.11.2014р. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРТ» підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРТ» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №07 від 14.11.2014р.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРТ» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. (чотириста вісімдесят сім гривень, 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлено 29.10.2015р.