Справа № 826/15017/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Керівника Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» Аудитора ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Керівника Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» Аудитора ОСОБА_2 до Аудиторської палати України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року Керівник Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» Аудитор ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Аудиторської палати України про визнання протиправним та скасування рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає спірне рішення відповідача таким, що прийнято не уповноваженим складом. Вказане рішення прийнято стосовно аудиторського висновку, відносно якого відповідач попередньо вже висловив думку про його відповідність, а тому воно є необгрунтованим. Також вказує, що відповідачем пропущено строки накладання стягнення, що є підставою для визнання рішення протиправним..

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Керівника Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» Аудитора ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 має сертифікат аудитора № 007164, виданий за рішенням Аудиторської палати України від 29.05.2014 року № 294/2 чинний до 29.05.2019 року.

За результатом розгляду перевірки інформації, викладеної у зверненні, що надійшло до Аудиторської палати України від Національної комісії цінних паперів та фондового ринку щодо здійснення ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» у 2014 році обов'язкового аудиту прийнято рішення від 25.06.2015 року № 312/4.4, яким до аудитора ОСОБА_2 застосовано стягнення у вигляді попередження.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Правові засади здійснення аудиторської діяльності в Україні та створення системи незалежного фінансового контролю з метою захисту інтересів користувачів фінансової та іншої економічної інформації визначає Закон України «Про аудиторську діяльність».

Згідно зі ст. ст. 12, 22 Закону України «Про аудиторську діяльність» повноваження Аудиторської палати України визначаються цим Законом та Статутом Аудиторської палати України.

Статут Аудиторської палати України приймається двома третинами голосів від загальної кількості членів Аудиторської палати України.

Аудиторська палата України: 1) здійснює сертифікацію осіб, які мають намір займатися аудиторською діяльністю; 2) затверджує стандарти аудиту; 3) затверджує програми підготовки аудиторів та за погодженням з Національним банком України програми підготовки аудиторів, які здійснюватимуть аудит банків; 4) веде Реєстр; 5) здійснює контроль за дотриманням аудиторськими фірмами та аудиторами вимог цього Закону, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів; 6) здійснює заходи із забезпечення незалежності аудиторів при проведенні ними аудиторських перевірок та організації контролю за якістю аудиторських послуг; 7) регулює взаємовідносини між аудиторами (аудиторськими фірмами) в процесі здійснення аудиторської діяльності та у разі необхідності застосовує до них стягнення; 8) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та Статутом Аудиторської палати України.

Щорічно Аудиторська палата України отримує від аудиторських фірм та аудиторів звіти про виконані ними роботи, здійснює їх аналіз та подає до Кабінету Міністрів України узагальнену інформацію про стан аудиторської діяльності в Україні.

За неналежне виконання професійних обов'язків до аудитора (аудиторської фірми) можуть бути застосовані Аудиторською палатою України стягнення у вигляді попередження, зупинення чинності сертифіката на строк до одного року або анулювання сертифіката, виключення з Реєстру.

Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень визначається Аудиторською палатою України.

Рішення Аудиторської палати України щодо застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень можуть бути оскаржені до суду.

До аудиторів можуть бути застосовані інші види відповідальності відповідно до закону.

Аудитор та аудиторська фірма не несуть дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової та кримінальної відповідальності за подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, інформації про фінансову операцію, навіть якщо такими діями завдано шкоди юридичним або фізичним особам, та за інші дії, якщо вони діяли в межах виконання Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень за неналежне виконання професійних обов'язків затверджено рішенням Аудиторської палати України від 15 листопада 2007 року № 184/4 (далі - Порядок), на підставі якого Аудиторською палатою України приймаються рішення про застосування стягнень.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.4 розділу II Порядку дисциплінарне провадження здійснюється Дисциплінарною комісією АПУ згідно із вимогами цього Порядку.

Підставами для відкриття дисциплінарного провадження можуть бути: рішення Аудиторської палати України; результати зовнішніх перевірок системи контролю якості аудиторських послуг або вчинення аудиторською фірмою (аудитором) перешкод при здійсненні Аудиторською палатою України контролю за дотриманням вимог Закону України «Про аудиторську діяльність», стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів або непроходження аудиторською фірмою (аудитором) зазначеного контролю у визначений Аудиторською палатою України термін без поважних причин; неподання аудиторською фірмою (аудитором) в установлений Аудиторською палатою України термін звіту про виконані роботи за минулий рік (форма № 1-аудит) або зазначення у звіті недостовірної інформації щодо обсягу наданих послуг, надання недостовірної інформації в документах аудиторської фірми (аудитора), що подані до Аудиторської палати України, яка стала відома Аудиторській палаті України після внесення заявника до Реєстру аудиторських фірм та аудиторів; подання Голови Аудиторської палати України в зв'язку із виявленням фактів неналежного виконання аудиторами (аудиторськими фірмами) професійних обов'язків; подання Комісій Аудиторської палати України за результатами перевірок дотримання аудиторами (аудиторськими фірмами) вимог Закону України «Про аудиторську діяльність», стандартів аудиту, норм професійної етики та рішень Аудиторської палати України; інші підстави для порушення дисциплінарного провадження щодо аудиторів (аудиторських фірм) згідно з вимогами чинного законодавства.

Не можуть бути предметом дисциплінарного провадження дії або висловлювання суб'єктів аудиту, сутність яких кваліфікується виключно судовими органами за Кримінальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення. У випадку коли судовими або іншими органами виявлено порушення Кримінального кодексу України або Кодексу України про адміністративні правопорушення, таке виявлення є підставою для відкриття дисциплінарного провадження.

Рішенням Аудиторської палати України від 27 листопада 2008 року № 196/7 затверджено Порядок проведення перевірок матеріалів скарг, які надходять до Аудиторської палати України, щодо недотримання аудиторськими фірмами та аудиторами законодавства України, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів, рішень Аудиторської палати України при наданні ними аудиторських послуг (далі - Порядок № 196/7).

Зокрема, згідно з п. 1.1 Порядку № 196/7 цей Порядок розроблено відповідно до Закону України «Про аудиторську діяльність», рішення Аудиторської палати України від 27 вересня 2007 року № 182/3 «Про затвердження Концептуальної основи контролю аудиторської діяльності в Україні» з метою встановлення єдиних правил і процедур здійснення перевірок матеріалів скарг, які надходять до Аудиторської палати України (далі - АПУ), щодо недотримання аудиторськими фірмами та аудиторами законодавства України, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів, рішень АПУ при наданні ними аудиторських послуг.

Перевірки матеріалів скарг, які надходять до АПУ, здійснюються Комітетом з контролю якості аудиторських послуг (далі - Комітет) відповідно до положень цього Порядку та інших нормативних документів, затверджених АПУ.

Судом першої інстанції було встановлено, що листом від 01.09.2014 року до Аудиторської палати України надійшла інформація від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про надання аудиторськими фірмами та аудиторами, зокрема, позивачем у 2014 році послуг обов'язкового аудиту фінансової звітності емітентам.

При цьому, колегією суддів встановлено, що зазначена інформація була визнана відповідачем письмовим зверненням (скаргою), про що свідчить відповідна відмітка про скерування її на розгляд до Дисциплінарної комісії Аудиторської палати України (а.с. 80, Т. 1).

За результатом аналізу інформації Аудиторською палатою України встановлено, що, позивачем порушено ст. 6 Закону України «Про аудиторську діяльність», а саме: надання послуг з обов'язкового аудиту у 2014 році без підтвердження Аудиторською палатою України відповідності системи контролю якості аудиторських послуг.

За результатом звернення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на засіданні Аудиторської палати України 12.09.2014 року (протокол № 30) прийнято рішення відібрати пояснення щодо вказаного порушення.

У зв'язку з викладеним на адресу позивача було скеровано запит про надання: інформації щодо виконаних у 2014 році завдань з обов'язкового аудиту, із зазначенням періоду завдань, термінів проведення перевірок та дат аудиторських звітів; обґрунтованих письмових пояснень щодо надання послуг з обов'язкового аудиту без проходження зовнішньої перевірки системи контролю якості аудиторських послуг.

Листом від 10.10.2014 року № 10/10 позивач не надав відповідачу відповіді по суті запиту, а просив уточнити коли саме та щодо якої фірми проводився аудит.

За результатом розгляду Аудиторською палатою України результатів моніторингу суб'єктів аудиторської діяльності, які здійснювали обов'язковий аудит за звітні періоди з 01.01.2013 року, прийнято рішення здійснити перевірку суб'єктів аудиторської діяльності.

З метою виконання вказаного вище рішення передано матеріали дисциплінарного розгляду ПрАТ «АФ «Аналітик» з метою перевірки. Також, вказаним рішенням звернення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку визнано скаргою та передано для розгляду.

Відповідно до п. 1.2 розділу І Порядку № 196/7 скарга - письмове звернення фізичної або юридичної особи до АПУ, в якому чітко ідентифіковано особу, що звертається, місце її проживання (місцезнаходження), дата складання скарги та в якому викладені факти та/або обставини, що свідчать або можуть свідчити про недотримання з боку аудиторів та/або аудиторських фірм вимог Закону України «Про аудиторську діяльність», інших нормативно-правових актів України, стандартів завдань, норм професійної етики аудиторів, рішень АПУ при здійсненні ними аудиторської діяльності.

Разом з тим, згідно з п. 1.2 розділу І Інструкції про затвердження порядку розгляду звернень, що надходять до Аудиторської палати України, затвердженою рішенням АПУ від 15 листопада 2007 року № 184/2 (далі - Інструкція № 184/2), звернення - це викладені заявником у письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги; письмові звернення - це викладені в письмовій формі пропозиції, заяви, скарги, надіслані поштою чи передані заявником особисто або через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства; усні звернення - це викладені в усній формі пропозиції, заяви, скарги, записані Головою АПУ під час особистого прийому.

Звернення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 01.09.2014 року підпадає під визначення скарги та містить всі обов'язкові реквізити (особу, що звертається, її місцезнаходження, дату складання та факти які свідчать про недотримання, зокрема, з боку позивача вимог Закону України «Про аудиторську діяльність», рішень АПУ при здійсненні ними аудиторської діяльності).

З огляду на викладене, при прийнятті рішення про визнання звернення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 01.09.2014 року скаргою відповідач діяв АПУ відповідно до згадуваних норм законодавства.

Відповідно до п. 4.1 Прядку № 196/7 упродовж одного календарного дня від дати реєстрації скарги в книзі реєстрації скарг голова Комітету визначає зі складу штатних працівників уповноважену особу Комітету для її розгляду. Уповноважена особа Комітету готує та направляє суб'єкту скарги листом з оголошеною цінністю з описом вкладення (далі - лист) повідомлення про факт надходження скарги (далі - повідомлення) із фіксацією дати його відправлення у книзі реєстрації скарг.

З матеріалів справи вбачається, що Аудиторською палатою України направлено позивачу повідомлення про надходження скарги з вимогою надати пояснення по її суті та документи для перевірки.

Судом першої інстанції було встановлено та сторонами не заперечувалося, що позивачем надано витребувані матеріали.

Згідно п. 4.11 Прядку № 196/7 за наслідками здійснення виїзної або невиїзної перевірки складається звіт про результати перевірки матеріалів скарги (далі - звіт). Звіт повинен містити такі елементи (розділи): заголовок, адресат, вступний розділ; описовий розділ; фактичні результати перевірки за скаргою; дата звіту; підпис голови Комітету та співробітників Комітету, які здійснювали перевірку.

За результатами невиїзної перевірки Аудиторської палати України складено звіт про результати невиїзної перевірки матеріалів інформації, яка надійшла до Аудиторської палати України від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

З матеріалів справи вбачається, що Звіт оформлено відповідно до п. 4.11-4.16 Прядку № 196/7.

Відповідно до п. 4.22. Прядку № 196/7 комісія Аудиторської палати України з контролю якості та професійної етики після отримання примірника звіту на своєму черговому засіданні розглядає його одночасно із письмовими вмотивованими зауваженнями та/або додатковими поясненнями, що надійшли від суб'єкта скарги.

Якщо за наслідками такого розгляду виявляються факти щодо неналежного виконання професійних обов'язків суб'єктом скарги, Комісія Аудиторської палати України з контролю якості та професійної етики готує та надає свої висновки до Дисциплінарної комісії Аудиторської палати України.

Згідно п. 4.23. Прядку № 196/7 відповідно до Порядку застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень за неналежне виконання професійних обов'язків Дисциплінарна комісія Аудиторської палати України на своєму черговому засіданні розглядає висновки Комісії Аудиторської палати України з контролю якості та професійної етики та примірник звіту одночасно з письмовими вмотивованими зауваженнями та/або додатковими поясненнями від суб'єкта скарги. За наслідками такого розгляду Дисциплінарна комісія Аудиторської палати України разом із Комісією Аудиторської палати України з контролю якості та професійної етики забезпечує підготовку спільного узгодженого проекту рішення Аудиторської палати України за результатами перевірки матеріалів скарги. Цей проект рішення Аудиторської палати України передається для розгляду та прийняття відповідного рішення на черговому засіданні Аудиторської палати України в порядку, встановленому Регламентом Аудиторської палати України.

Судом першої інстанції було встановлено, що комісією Аудиторської палати України розглянуто звіт на засіданні 18.02.2015 року (протокол № 55) та прийнято рішення направити до ПрАТ «АФ «Аналітик» звернення з пропозицією: звернутись до НКЦПФР з відкликанням аудиторського звіту щодо фінансової звітності ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» за 2013 рік, направити до АПУ копію звірення до НКЦПФР та повідомити про відповідь останнього.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 23.03.2015 року, у відповідь на який позивач повідомив про неможливість відкликання аудиторського висновку.

З огляду на викладене, матеріали справи щодо позивача було розглянуто на засіданні Аудиторської палати України 28.05.2015 року та прийнято рішення про повернення матеріалів на додаткову перевірку.

На засіданні Дисциплінарної комісії Аудиторської палати України 17.06.2015 року за участі позивача прийнято рішення пропонувати Аудиторській палаті України застосувати стягнення у вигляді попередження.

В подальшому, рішенням від 25.06.2015 року Аудиторської палати України № 312/4.4 на позивача накладено стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до п. 2.11. Порядку строк розгляду матеріалів дисциплінарного провадження не повинен перевищувати трьох місяців. У окремих випадках (у зв'язку із необхідністю витребування додаткової інформації чи документів, проведенням додаткової перевірки та ін.) за рішенням Голови Аудиторської палати України зазначений строк може бути продовжений. Матеріали дисциплінарного провадження після їх розгляду передаються до Секретаріату Аудиторської палати України.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обгрунтованість доводів відповідача, що перебіг строку розгляду матеріалів розпочався з 18.03.2015 року, рішення прийнято 25.06.2015 року, тобто через 3 місяці 7 днів.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Голови АПУ від 18.06.2015 року № 4 строк розгляду матеріалів дисциплінарного провадження продовжено на 10 днів.

Таким чином, відповідачем не пропущено строк розгляду матеріалів дисциплінарного провадження.

Відповідно до п. 4.1 Положення про Дисциплінарну комісію АПУ засідання Комісії є правомочним, якщо у ньому беруть участь більшість із членів.

З матеріалів справи вбачається, що на засіданнях комісії були присутні: 18.03.2015 року - шість із шести членів Комісії, 19.05.2015 року та 17.06.2015 року - чотири із шести членів Комісії, отже оскаржене рішення прийнято за наявності кворуму Комісії.

Щодо посилання позивача на норми Кодексу законів про працю України колегія суддів погоджується з зауваженням суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про аудиторську діяльність», отже, доводи позивача про порушення відповідачем ст. 148 згадуваного кодексу є безпідставними.

Крім того, безпідставним є посилання позивача на норми Інструкції про порядок розгляду звернень (заяв скарг тощо) в АПУ, затверджену протоколом АПУ від 10.03.2000 року № 87, оскільки вказана інструкція втратила чинність згідно рішення АПУ від 15.11.2007 року № 184/2 та Положення про Дисциплінарну комісію АПУ затверджене рішенням АПУ від 26.04.2007 року № 176/9.2, яке втратило чинність згідно рішення АПУ від 05.07.2012 року № 252/11.

Отже, оскаржуване рішення прийнято уповноваженою особою відповідно до норм Порядку застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень за неналежне виконання професійних обов'язків затверджено рішенням АПУ від 15 листопада 2007 року № 184/4, Порядку проведення перевірок матеріалів скарг, які надходять до Аудиторської палати України, щодо недотримання аудиторськими фірмами та аудиторами законодавства України, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів, рішень Аудиторської палати України при наданні ними аудиторських послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про аудиторську діяльність» при здійсненні аудиторської діяльності аудитори та аудиторські фірми застосовують відповідні стандарти аудиту.

Стандарти аудиту приймаються на основі стандартів аудиту та етики Міжнародної федерації бухгалтерів з дотриманням вимог цього Закону, Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та інших нормативно-правових актів.

Затвердження стандартів аудиту є виключним правом Аудиторської палати України. У випадках, передбачених законом, стандарти аудиту погоджуються з іншими суб'єктами.

Стандарти аудиту є обов'язковими для дотримання аудиторами, аудиторськими фірмами та суб'єктами господарювання.

Згідно з рішенням Аудиторської палати України від 27.09.2007 року № 182/4 для виконання завдань з обов'язкового аудиту, починаючи з фінансової звітності за звітні періоди з 01.01.2013 року аудиторські фірми та аудитори, які займаються аудиторською діяльністю індивідуально як фізичні особи - підприємці зобов'язані отримати підтвердження АПУ відповідності системи контролю якості аудиторських послуг.

Рішенням Аудиторської палати України від 18.04.2003 року № 122/2 Міжнародні стандарти аудиту, надання впевненості та етики, прийняті в якості Національних стандартів аудиту з 01.01.2004 року та підлягають обов'язковому застосуванню суб'єктами аудиторської діяльності.

Судом першої інстанції було встановлено та позивачем не заперечувалося, що впродовж 2014 року в ПрАТ «АФ «Аудитор» було відсутнє підтвердження АПУ відповідності системи контролю якості аудиторських послуг. Проте, в порушення вказаних вище норм законодавства позивачем в 2014 році надано послуги з обов'язкового аудиту ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обгрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем ст. 6, 19 Закону України «Про аудиторську діяльність», рішень АПУ від 27.09.2007 року № 182/4, МСА 230 «Аудиторська документація», МСА 530 «Аудиторська вибірка».

При цьому, колегія суддів критично сприймає доводи апеляційної скарги позивача про те, що ПрАТ «АФ «Аудит» не проводилась перевірка ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» з метою надання аудиторського висновку про фінансову звітність відповідачу у зв'язку з поданням річного звіту емітента, а було проведено ініціативний аудит, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про зворотнє.

Оскільки оскаржуване рішення прийнято уповноваженою особою відповідно до норм Порядку застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень за неналежне виконання професійних обов'язків, Порядку проведення перевірок матеріалів скарг, які надходять до Аудиторської палати України, щодо недотримання аудиторськими фірмами та аудиторами законодавства України, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів, рішень Аудиторської палати України при наданні ними аудиторських послуг, а факт порушення позивачем ст. 6, 19 Закону України «Про аудиторську діяльність», рішень Аудиторської палати України від 27.09.2007 року № 182/4, МСА 230 «Аудиторська документація», МСА 530 «Аудиторська вибірка» знайшов підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Керівника Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» Аудитора ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 12.11.2015 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.