Справа № П/811/2307/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Справа № П/811/2307/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 25000, АДРЕСА_1

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, 25009, м. Кіровоград, вул. Глінки, 2

про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення,

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про:

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки (боргу) від 02.06.2015 р. №Ф- зі сплати єдиного внеску на суму 36580,74 грн.;

- визнання протиправним та скасування рішення № від 02.06.2015 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску в розмірі 3324,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що дохід від реалізації товару за 2013 рік склав 1411441,00 грн., а за 2014 рік 914198,00 грн. Так згідно декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, сума задекларованого чистого доходу становить 45712,00 грн., за 2014 рік - 44898,00 грн. Дані підтверджуються документально, порушень не допущено, а тому вимога та рішення про застосування штрафних санкцій винесені з порушенням норм діючого законодавства.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки він вважає, що позивачем завищено витрати за рахунок віднесення до них залишків нереалізованої продукції.

На підставі ухвали від16.11.2015 р. розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області з 12.05.2015 р. по 25.05.2015 р. проведено документальну виїзну планову перевірку підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 року, висновками якого, зокрема, є порушення, на думку відповідача:

- п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) - визначено суму податкового зобов'язання з єдиного внеску на загальну суму 36580,74 грн., в тому числі за 2013 рік на 29911,40 грн., за 2014 рік на 6669,34 грн. (а.с.9-37, Т.1).

На підставі висновків акту перевірки відповідачем виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2015 року №Ф- зі сплати єдиного внеску у розмірі 36580,74 грн. та винесено рішення № від 02.06.2015 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 3324,61 (а.с.7, 8, Т.1).

В акті перевірки вказано, що позивачем завищено витрати в сумі 105420,00 грн., в тому числі: за 2013 рік на 86200,00 грн. та за 2014 рік на 19220,00 грн.

Згідно пункту 2 частини першої статті 7 вказаного Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI для платників, зазначених фізичних осіб - підприємців (крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування) єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

В ході перевірки Кіровоградською ОДПІ збільшено позивачу суму чистого оподатковуваного доходу, на який нараховано єдиний внесок та штраф (оскаржувані в даному провадженні рішення).

Відповідно до п.138.4. статті 138 Податкового кодексу України до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, відносять витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п.п.139.1.9. статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пунктів 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат виробництва (обігу) згідно з розділом III цього Кодексу.

В акті вказано, що зі змісту наданих на перевірку ФОП ОСОБА_1 видаткових накладних на придбання та фіскальних звітних чеків на реалізацію товару проведено аналіз цін та обраховано середню торгівельну націнку по різних групах товарів, яка склала у перевіряючих від 9% до 60% (а.с.20, Т.1).

Податковий орган на підставі вибірково обраних накладних здійснив висновок про те, що у позивача торгівельна націнка на товар в 2013 році склала 32%. При цьому в акті перевірки вказано, що згідно податкових декларацій позивача середня націнка становить в 2013 році 21,7% (а.с.21, 31-45, Т1).

Судом встановлено, що перевірка видаткових накладних на придбання та фіскальних звітних чеків на реалізацію товару перевіряючими здійснена вибірково, про що свідчить опис первинних документів, наведений в акті (а.с.20-21 зворот., Т.1).

В ході розгляду справи встановлено, що перевіряючими вказано недостовірні дані вартості товару (як придбання, так і реалізації) що підтверджується первинними документами та поясненням позивача, наведеним в позові (наприклад, ціна придбання шинки "Тостова" згідно видаткової накладної 32,73 грн., а не 25,59 грн. як вказано відповідачем в акті, вартість реалізації 32,73 грн. замість 29,75 грн. за 800 гр. продукту згідно фіскального чеку, тощо) (а.с.4-5, 50-60, Т.1).

Також, відповідачем в акті перевірки, зазначено ціну придбання чаю "Ліптон" згідно накладної від 13.03.2013 року 9,58 грн., а реалізація у відповідності до фіскального звітного чеку від 16.09.2013 року становить 13,65 грн.

Аналізуючи фіскальний чек від 16.09.2013 року, суд зазначає, що в переліку реалізованої продукції чай "Ліптон" не зазначений (а.с.60, Т.1).

Дана обставина також потягла за собою недостовірність висновків про середню торгівельну націнку, навіть за тими складовими, що описані в акті.

Кіровоградська ОДПІ вважає, що оскільки податковий орган вирахував інший розмір середньої торгівельної націнки, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, всупереч вимог чинного законодавства до складу витрат віднесла залишки нереалізованого товару в сумі 86200,00 грн. (а.с.21 т.1).

Також, в акті перевірки зазначено, що згідно наданих на перевірку документів (книг обліку доходів та витрат, видаткових накладних, книг обліку розрахункових операцій, банківських виписок про рух коштів на розрахункових рахунках, чеків, квитанцій) встановлено, що позивачем включено до складу витрат за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. вартість придбаних товарів, які не підтверджені жодним розрахунковим документом, на суму 19220,00 грн. у підприємств - контрагентів ТОВ "Українська дистрибуційна компанія" (16757,10 грн.), ТОВ "Логістик - Черкаси" (2036,80 грн.), ПАТ "Первомайський МК" (57,70 грн.), ПАТ "Юрія" (79,50 грн.), ТОВ "Дісста" (288,90 грн.) (а.с.21, Т.1).

На підтвердження придбання товару у ТОВ "Українська дистрибуційна компанія", ТОВ "Логістик - Черкаси", ПАТ "Первомайський МК", ПАТ "Юрія" позивачем надано видаткові накладні, накладні, накладні на повернення товарів, фіскальні чеки, платіжні доручення, квитанції (а.с.61-79, Т.1).

Окрім того, позивачем в своїх поясненнях, наведених у позові, зазначено, що в книзі обліку доходів і витрат за 2014 рік сума витрат в розмірі 288,90 грн. на придбання товару у ТОВ "Дісста" відсутня, до витрат дана сума позивачем не включалась, оскільки жодного товару у даного підприємства ОСОБА_1 не придбавалось, а тому посилання відповідача на наявність такого придбання, яке знайшло своє відображення в книзі обліку доходів і витрат за 2014 рік, є безпідставним (а.с.5, 180-242, Т.1).

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що у позивача проводилась документальна виїзна планова перевірка, в ході якої відповідачем перевірялись усі первинні та фіскальні документи позивача як по придбанню, так і по реалізації суцільним порядком. Однак висновок про завищення позивачем витрат у 2013 та 2014 році Кіровоградською ОДПІ здійснено за кількома первинними документами та фіскальними чеками.

При цьому податковим органом не досліджувалось питання можливого списання продуктів харчування в зв'язку з втратою терміну придатності, оскільки зі змісту первинних документів судом встановлено, що в реалізації позивача перебували такі товари як масло, ковбаса, сметана, хліб тощо.

Більш того, висновок відповідача про те, що позивач до складу витрат віднесла залишки нереалізованого товару в сумі 86200,00 грн. та вартість придбаного товару на суму 19220,00 грн., необґрунтований належними доказами, а саме - відповідними первинними та бухгалтерськими документами.

У відповідності до вимог Податкового кодексу України, рішення податкового органу про визначення платнику податків грошового зобов'язання повинне бути обґрунтованим, заниження зобов'язання - документально підтвердженим.

Суд вважає, що в даному випадку Кіровоградська ОДПІ діяла всупереч меті, з якою їй надано повноваження податкового контролю, використала недостовірні дані для визначення позивачу зобов'язання та діяла поза межами змісту п. 61.1. Податкового кодексу України, відповідно до якого податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Кіровоградська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області не довела суду фактів завищення витрат позивачем, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 182,70 грн. підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 02 червня 2015 року №Ф-, якою ОСОБА_1 зобов'язано сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 36580,74 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення № від 02 червня 2015 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкцій в сумі 3324,61 грн. за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 36580,74 грн.

Присудити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 182,70 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області ().

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова