Справа № 820/8029/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 листопада 2015 р. №820/8029/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути в примусовому порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код № НОМЕР_1, що мешкає за адресою: 61000, АДРЕСА_1 на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 40 599 грн. 50 коп. (сорок тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять грн. 50 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 28.12.2012 року звернулась до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, та була зареєстрована як шукаюча роботу з відкриттям персональної картки НОМЕР_2

Відповідачу наданий статус безробітної з призначенням допомоги по безробіттю. Відповідно до частини другої та третьої статті 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття " застраховані осо би, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. В порушення вищезазначених вимог. ОСОБА_1 не повідомила Харківський міський центр зайнятості про те, що з 28.12.2012 р. по 23.09.2013 року була зареєстрована як фізична особа - підприємець.

Таким чином відповідачу виплачені службою зайнятості кошти в сумі 40 599,50 грн. підлягають поверненню.

В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у наданих до суду письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 28.12.2012 року звернулась до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, та була зареєстрована як шукаюча роботу з відкриттям персональної картки НОМЕР_2

За особистою заявою ОСОБА_1, наказом директора Харківського міського центру зайнятості від 28.12.2012 року №НТ121228, відповідачу був наданий статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу відповідно до п.п. 2,4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п.п. 2.7., 2.9. "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" у розмірі, протягом 360 к. д. з 28.12.2012 року по 22.12.2013 року (а.с. 5).

Фахівцями Харківського міського центру зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_1 За результатами проведеної перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 05.06.2015 року № 181 ФОП (а.с. 9).

З акту № 181 ФОП від 05.06.2015 року вбачається, що під час перебування на обліку як безробітний у Харківському міському центру зайнятості, відповідач відносився до категорії зайнятого населення і не міг бути визнаний безробітним. Кошти, нараховані та перераховані на особистий рахунок відповідача по справі - ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 28.12.2012 року по 22.12.2013 року в сумі 40 599,50 грн. підлягають поверненню.

Директором Харківського міського центру зайнятості прийнято наказ від 08.06.2015 року за № 741 Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю за період з 28.12.2012 року по 23.09.2013 рок у сумі 40 599,50 грн. (а.с. 6).

Зазначені обставини підтверджені актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №181 ФОП від 05.06.2015 року що складений відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13.02.2009 року (далі за текстом - Порядок №60/62).

Згідно п.7 Порядку №60/62, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

На виконання вимоги п.7 Порядку №60/62, наказ від 08.06.2015 року за № 741, акт від 05.06.2015 року № 181 ФОП та лист-претензія від 09.06.2015 року №ХМЦЗ-02-7588-26/15 направлені відповідачу з пропозицією повернути кошти у сумі 40 599,50 грн. протягом 15 днів з дня отримання претензії (а.с. 7).

Проте, на момент розгляду справи незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 40 599,50 грн. відповідачем не повернуто.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000р. №1533-III (в редакції чинній на момент призначення допомоги по безробіттю, далі за текстом - Закон №1533), одним із видів забезпечення на випадок безробіття є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.22 Закону №1533, застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", - 180 календарних днів.

Згідно положень п.п.2.7 розділу 2 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. №307 (далі за текстом - Порядку №307), без урахування страхового стажу в розмірі, установленому законодавством, визначається допомога по безробіттю для таких категорій безробітних: 1) особам, звільненим з останнього місця роботи з підстав, передбачених пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, військовослужбовцям, зазначеним у пункті 2.1 цього Порядку, та іншим особам, звільненим з останнього місця роботи (служби) у зв'язку із застосуванням до них заходів дисциплінарного впливу, - виплата починається з 91 календарного дня; 2) особам, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали менше 26 календарних тижнів; 3) особам, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше 6 місяців) перерви; 4) особам, які брали участь у загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття на добровільних засадах та протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали або займались підприємницькою діяльністю і сплачували страхові внески до Фонду та/або єдиний внесок менше 26 календарних тижнів; 5) категоріям осіб, зазначеним у пункті 2.5 Порядку, які працювали або займались підприємницькою діяльністю і не сплачували страхові внески до Фонду та/або єдиний внесок, але мали раніше набутий трудовий, що прирівнюється до страхового, або страховий стаж.

Згідно п.2.9 розділу 2 Порядку №307, загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю для осіб, зазначених у цьому розділі, не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років з дня призначення допомоги по безробіттю. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів. Для зазначених осіб передпенсійний вік визначається на день їх реєстрації як безробітних у державній службі зайнятості.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 Закону, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.3 ст.36 Закону).

Відповідно до положень ч.1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення" від 5 липня 2012 року № 5067-VI, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно положень ч. 3 статті 3 зазначеного Закону, зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, оскільки на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю відповідач був зареєстрований як фізична особа - підприємець.

Суд зазначає, що відповідач самостійно та на свій розсуд несе відповідальність за державну реєстрацію себе, як фізичної особи-підприємця та повинен був повідомити Харківську міську службу зайнятості про свої дії. Проте, відповідачем був проігнорований свій обов'язок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 40 599,50 грн.

Суд також наголошує, що відповідач в період перебування в Харківському міському центрі зайнятості був зареєстрований в Державній реєстраційній службі юридичних та фізичних осіб-підприємців м. Харкова як фізична особа-підприємець з 12.10.2001 року.

Даний факт підтверджує отриманий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому також міститься інформація щодо припинення підприємницької діяльності відповідача за судовим рішенням 19.03.2015 року (а.с. 11 - 12). Тобто, після отримання статусу безробітного та грошової допомоги.

Сума виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 40 599,50 грн. підтверджується довідкою Харківського міського центру зайнятості про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, що міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач - ОСОБА_1 звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд скасувати наказ Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості № 741 від 08.06.2015 р. про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, та акту № 181-ФОП від 05.06.2015 р. розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Харківського міського центру зайнятості.

Проте, постановою ХОАС від 09.09.2015 року по справі № 820/8128/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості про скасування наказу відмовлено. Постанова набрала законної сили 15.10.2015 року.

Положеннями ч.1 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, позивачем підтверджено існування у відповідача заборгованості по поверненню коштів, виплачених як допомога по безробіттю, у розмірі 40 599,50 грн., з огляду на що, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у зазначеному розмірі є повністю обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 40599 (сорок тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 50 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 13 листопада 2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.