Справа № 463/1714/15-а
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/463/98/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Шеремети Г.І.

при секретарі - Козак О.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Вовк А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного розвідувального управління Міністерства оборони України (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в невиданні наказу про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 85398,00 грн., невиплаті такої допомоги. Зобов`язати відповідача видати наказ про її виплату та виплатити таку грошову допомогу.

Свої вимоги мотивує тим, що після звільнення з військової служби у запас, згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.2013 року №95 та виключення зі списків особового складу військової частини, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності 18.12.2013 року, звернувся до ВЧ НОМЕР_1 з відповідною заявою та надав необхідні документи для оформлення та призначення одноразової грошової допомоги. Постійно діючою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято позитивне рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 85398,00 грн. Однак, на сьогоднішній день, незважаючи на неодноразові звернення позивача, виплата одноразової грошової допомоги так і не здійснена.

У судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з наведених у ньому мотивів. Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 04 6 (а.с.38).

Заслухаши пояснення позивача та його предстанка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності, не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби, чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 2007 р. по липень 2013 р. п роходив військову службу на посаді старшого помічника начальника інформаційно-аналітичного напрямку військової частини НОМЕР_2 , яка безпосередньо підпорядкована НОМЕР_1 .

26.06.2013 року позивача було звільнено з військової служби у запас відповідно до п. «б» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я), 3 10.07.2013 року виключено зі списків особового складу частини, що підтверджується витягом із наказу від 10.07.2013 року № 118 (а.с.10).

Як вбачається з довідки від 18.12.2013 р. серії 10 ААБ № 158566 (а.с.11), позивачу встановлена 3 (третя) група інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно рішення відповідача від 30.10.2014 року № 202 було прийнято рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби в розмірі 85398 грн.

Листом від 18.02.2015 року № 222/4/208 (а.с. 17), позивача повідомлено про те, що виплата вищезазначеної грошової допомоги буде здійснена в порядку черговості, після надходження асигнувань за відповідною бюджетною програмою. Станом на 12.02.2015 року позивач перебуває у черзі на отримання одноразової грошової допомоги.

Таким чином, з матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідачем не оспорюється право позивача на одноразову грошову допомогу в розмірі 85398,00 грн., однак станом на 24.09.2015 року останньому така не виплачена.

Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Беручи до уваги вищенаведене суд вважає, що слід визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в невиплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 85398,00 грн. Тому саме відповідача слід зобов`язати здійснити виплати такої допомоги.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає в невиданні наказу про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 85398,00 грн. та зобов`язання відповідача видати такий наказ, то в цій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, не вправі втручатись у внутрішньо-адміністративну діяльність підприємства чи установи, лише може зобов`язати провести ті чи інші дії по усуненню порушень чи захисту прав.

Керуючись, ст. 16, 16-3, 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 2 ст. 2 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 499, ст. ст. 9, 11, 69-71, 86, 99, 158-163, 254 КАС України, суд -

постановив:
Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління розвідки Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби в розмірі 85398 (вісімдесят п`ять тисяч триста дев`яносто вісім) грн.

Зобов`язати Головне управління розвідки Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби в розмірі 85398 (вісімдесят п`ять тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.
Суддя: Шеремета Г. І.