Справа № 816/3032/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 р.Справа № 816/3032/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2015р. по справі № 816/3032/15

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області , третя особа - Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві -

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

06.08.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Полтавській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дій відповідача по відмові у проведенні перерахунку грошового забезпечення позивачу за роботу (службу) в зоні Чорнобильської АЕС в липні - серпні 1986 року;

- зобов'язати відповідача в термін, визначений судом, надати позивачу оновлену довідку про грошове забезпечення в зоні ЧАЕС у липні - серпні 1986 року, виходячи з: встановлення подвійного розміру посадового окладу та окладу за спеціальне звання; використання коефіцієнту кратності 3 за роботу в зоні 1 небезпеки ЧАЕС, виходячи з подвоєного окладу та окладу за спеціальне звання; застосування нарахування денного грошового утримання за 6, а не за 8 годин роботи; розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності не за 16, а за 18 годин, враховуючи кратність 3 зони небезпеки 1; нарахування до 60 % преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС зі збільшенням вдвічі з урахуванням коефіцієнту кратності 3; подвоєння оплати в вихідні дні 27 липня, 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року;

- зобов'язати відповідача в порядку положень статті 267 КАС України подати звіт про виконання судового рішення в термін, визначений судом.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2015р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку грошового забезпечення за період з 21 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року протиправними.

Зобов'язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 21 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року з урахуванням постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 655-195 від 05 червня 1986 року, постанови Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7, постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, а також наказів МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року, № 0149 від 26 травня 1986 року, № 0189 від 30 червня 1986 року, постанови Держкомітету СРСР з праці і соціальних питань і ВЦРПС № 153/10-43 від 07 травня 1986 року, вказівки УПО МВС № 3/7/1587 від 17 грудня 1986 року та МВС СРСР № 1/5725 від 21 жовтня 1986 року, та видати довідку про грошове забезпечення з урахуванням перерахунку.

Зобов'язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники процесу не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а. с. 7).

З 12.09.1979 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується послужним списком, копія якого міститься в матеріалах справи.

В період з 21.07.1986р. по 25.08.1986р. позивач виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (в 1 зоні 16 діб), про що свідчать витяг з наказу № 105лс від 16.09.1986р., витяг з наказу №89 лс від 31.07.1986р., довідка від 25.08.1986р. (а.с. 34, 15,100)

31.03.2015р. позивач звернувся до ГУДСНС України в Полтавській області із заявою про проведення перерахунку грошового забезпечення та видачу довідки про грошове утримання за службу в зоні ЧАЕС за липень - серпень 1986 року. (а.с. 9)

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області листом від 18.05.2015р. № 03/Г-218/05 повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення відповідного перерахунку та видачі нової довідки. (а.с. 10-14)

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку грошового забезпечення та видачу довідки про грошове утримання за службу в зоні ЧАЕС за липень - серпень 1986 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку грошового забезпечення позивача та зобов'язання відповідача провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 21.07.1986 по 25.08.1986р. та видати довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В силу положень статті 70 зазначеного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001р. №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища", листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989р. №10-769 повідомлено про зняття грифу "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986р. №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987р. №1497-378, розпоряджень від 03.09.1986р. №1767-рс і від 11.12.1986р. №2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986р. №168-5, від 10.06.1986р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986р., від 16.12.1986р. №694-рс, від 06.01.1988р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 09.05.1986р., №58с від 11.06.1986р., №132с від 16.09.1986р., №179с від 25.12.1986р., №8с від 22.01.1988р. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.10.1986р. №665-195 передбачено встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) надано право керівникам міністерств і відомств і їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, у розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 передбачалася оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

На виконання розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986р. № 964 наказом МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986р. дозволено Міністру внутрішніх справ УРСР здійснювати виплати грошового утримання військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, зайнятих на роботах у І- ІІІ зонах небезпеки такому порядку: ІІІ зона - п'ятикратний розмір, ІІ зона - чотирьохкратний розмір, І зона - трьохкратний розмір у порівнянні з діючими законодавством нормами.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986р. №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7(в редакції, чинній на час перебування позивача у зоні ЧАЕС) дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі, встановлено максимальний розмір премії - 60 процентів тарифної ставки (окладу) в місяць.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986р. №524-156, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986р. №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (накази МВС СРСР від 11.05.1986р. №0130 та від 30.06.1986р. №0189, вказівка МВС СРСР від 30.05.1986р. №35з).

На підставі вказівки МВС СРСР від 21.10.1986р. №1/5725 видана вказівка ГУ ДПО від 17.12.1986р. №3/7/1587 "Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986р. №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986р. №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, визначено переліченими вище нормативно-правовими актами, що є діючими на цей час.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986р., крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. (*Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.)

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необгрунтованості посилань відповідача на те, що на військовослужбовців органів УВС не поширюються положення пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986р. №207-7 та інших нормативно-правових актів, наведених вище.

Окрім того, зважаючи на особливий статус осіб, відряджених до зони Чорнобильської АЕС, безпідставними є доводи відповідача про необхідність застосування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 21.07.1986р. по 25.08.1986р. лише вимог Положення про грошове утримання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС СРСР від 19.03.1984р. №090, оскільки за таких обставин мав би місце неоднаковий підхід до забезпечення соціального захисту громадян, які належать до однієї категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 в період з 21.07.1986р. по 25.08.1986р. виконував службові обов'язки у зоні Чорнобильської АЕС загалом 36 діб, з них: 16 діб - у першій зоні безвиїзно.

Із наказу Управління внутрішніх справ виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів від 31.07.1986р. №89лс "По особовому складу" вбачається, що на час відрядження до м. Чорнобиль позивач перебував на посаді інспектора 1-ої самостійної воєнізованої частини з охорони Октябрського району м. Полтави у званні старшого лейтенанта внутрішньої служби.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 21.07.1986р. по 25.08.1986р. мав проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців: з нарахуванням подвійного окладу, з урахуванням кратності зони небезпеки кратності 5 -, 4 -, 3 -, з нарахуванням премії у розмірі 60% тарифної ставки, що повинна бути підвищена на 100%, тобто вдвічі, а також подвійною оплатою за роботу у вихідні дні, з урахуванням обчислення за одну годину як 1/3 години робочого часу за період несення служби у стані бойової готовності, врахуванням шестигодинного робочого дня, понад середньомісячну заробітну плату, у порівнянні із установленими чинним законодавством нормами.

Разом з тим, як встановлено зі змісту довідки УМНС України в Полтавській області від 15.12.1992р. вих. № 23, довідки від 11 травня 2012 року, особової картки грошового забезпечення (а. с. 60) та листа відповідача від 18.05.2015р. № 03/Г-218/05, позивачу:

- відповідно до п. 1 постанови Ради Міністратів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986р. № 665-195, п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. № 207-7, збережена та нарахована за основним місцем служби середня заробітна плата (грошове забезпечення) в розмірі 279,14 крб. за 36 дні з розрахунку середньоденного грошового забезпечення - 7,754 крб.;

- відповідно до п. 1 постанови ЦК КПРС, президії ВР СРСР, Ради Міністратів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986р. № 665-195, п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. № 207-7, розпоряджень Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986р. № 964рс та від 23.05.1986р. № 1031рс, наказу МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986р., вказівки МВС СРСР від 30.05.1986р. № 35, з одинарного посадового окладу та окладу за спеціальним званням (посадовий оклад - 95,00 крб., оклад за спеціальне звання - 120,00 крб.) застосовано кратність 2 по 1 зоні небезпеки (знижену на одиницю по п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7) у зв'язку із збереженням за місцем служби середньомісячного грошового забезпечення. Таким чином, нарахована кратність 2 по 1 зоні небезпеки - 221,92 крб. (сумарна кратність в 1 зоні - 3);

- відповідно до п. 1 постанови ЦК КПРС, президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986р. № 524-156, наказу МВС СРСР від 11.05.1986р. року № 0130 підвищено тарифну ставку (посадовий оклад та оклад за спеціальне звання) удвічі в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС (м. Іванково). За 20 діб виконання робіт в зоні Чорнобильської АЕС (30 км. Зона), яка не входить до зони небезпеки, нараховано у 1986 році грошове утримання в розмірі 138,70 крб.

- відповідно до вказівки Управління пожежної охорони МВС УРСР від 17.12.1986р. №3/7/1587, адресованої у 1986р. ОПО УВС м. Полтава, нараховано виплату за час перебування у резерві в стані бойової готовності 36,99 крб., з розрахунку одинарного розміру окладу за посадою та окладу за спеціальне звання (215,00 крб. : 31 дн.) х 16 діб) х 1/3.

Будь-які інші нарахування УМНС України в Полтавській області не здійснювались.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846).

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Як правомірно враховано судом першої інстанції, неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС вищенаведених вимог безпосередньо впливає на призначення пенсії ОСОБА_1, а посилання відповідача на відсутність в особовій справі позивача довідки із зони ЧАЕС та картки обліку місця і тривалості роботи в зоні ЧАЕС жодним чином не впливають на умови застосування положень перелічених вище нормативно-правових актів.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що не може бути визнана достатньою та належною підставою для відмови у перерахунку грошового забезпечення позивача відсутність у відповідача роз'яснень щодо порядку застосування згаданих нормативно-правових актів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості посилань відповідача на те, що у позивача відсутнє право на нарахування подвійного посадового окладу та окладу за спеціальне звання з огляду на те, що подвійність окладу замінено на кратність, оскільки вони ґрунтуються на припущенні, натомість нормативно-правові акти, що передбачали виплату посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі, діяли одночасно із нормативно-правовими актами, які встановлювали кратність оплати за зонами небезпеки, та не суперечили одне одному. Також є необґрунтованими доводи відповідача про те, що кратність підлягає зменшенню на одиницю у разі збереження за місцем роботи середньомісячного заробітку, оскільки таких вимог чинні нормативно-правові акти не містили.

Доводи відповідача про відсутність підстав для оплати вихідних позивача у подвійному розмірі з огляду на те, що за роботу у вихідний день працівникам органів внутрішніх справ надавався інший день відпочинку, є непідтвердженими, оскільки відповідачем не надано доказів того, що позивачу надавалися такі дні відпочинку за роботу у зоні ЧАЕС 27 липня, 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року (кожна неділя серпня), крім того, у зоні ЧАЕС діяв 6 - денний (36-годинний) робочий тиждень, що визначено в тому числі, постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальним питанням та Секретаріату Всесоюзної центральної ради професійних союзів від 07 травня 1986 року № 153/10-43, тому, враховуючи положення Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195 і постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7, оплата праці за роботу у неділю підлягала у подвійному розмірі.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку грошового забезпечення позивача та зобов'язання відповідача провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 21.07.1986 р. по 25.08.1986 р., з урахуванням Постанови Ради МіністрівПостанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195 і постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7, постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС №524 -156 від 07.05.1986 р., а також наказів МВС СРСР №0130 від 11.05.1986 р., № 0149 від 26.05.1986 р., №0189 від 30.06.1986 р., Постанови Держкомітету СРСР з праці і соціальних питань і ВЦРПС № 153/10-43 від 07.05.1986 р., вказівки УПО МВС №3/7/1587 від 17.12.1986 р. та МВС СРСР №1/5725 від 21.10.1986 року та видати довідку про грошове утримання, з урахуванням перерахунку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.

Зважаючи на обставини даної справи, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2015року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2015р. по справі № 816/3032/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.11.2015 р.