Справа № 2-а-3896/10
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-3896/2010
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2010 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Писанець Н.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську Донецької області про визнання неправомірними дій , про зобовязання здійснити нарахування та виплату щомісячної державної допомоги ,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2010 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську Донецької області про неправомірними дій, про зобовязання здійснити виплату щомісячної державної допомоги,зазначивши, що позивач має статус «дитини війни» у звязку з чим, у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачувана позивачу пенсія повинна виплачуватись в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідачем зазначена допомога виплачується в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком. Позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача, зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу недоплаченої як дитині війни, щомісячної державної допомоги за листопад 2009 року по жовтень 2010 р. відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 15 жовтня 2010 р. адміністративний позов позивача до Управління Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську про визнання неправомірними дій та зобовязання провести нарахування та виплату доплати до пенсії в частині вимог за період з 01 листопада 2009 р. по 15 квітня 2010 р. залишено без розгляду у звязку з закінченням 6-ти місячного строку звернення до адміністративного суду.

На адресу суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач посилається на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», згідно якої дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дійсно виплачується замість пенсії , підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Позивач є дитиною війни, але пенсія з відповідними підвищеннями (надбавками) йому виплачується за нормами іншого закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв»язку з чим, вимоги позивача щодо підвищення пенсії вважає незаконними, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходжу до висновку , що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наданих доказів встановлено, що позивач має правовий статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням № 32200.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., що набрав чинності 01.01.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Однак, у вищевказаному законі зазначено, що його дія не поширюється на тих осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551.

Відповідно до вимог ст. 14 вищевказаного Закону встановлено, що пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказана норма закону протягом 2006-2010 р.р. змін не зазнавала, неконституційною не визнавалась.

Таким чином встановлено, що позивач є дитиною війни, але пенсія з відповідними підвищеннями (надбавками) йому виплачується за нормами іншого закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-154, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,183-2, 185-186, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсягу.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути суду може бути оскаржена сторонами до апеляційного суду

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою , яка її подає , до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі , обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: