Справа № 814/2102/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

28 вересня 2015 року Справа № 814/2102/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Лісовської Н.В. за участю секретаря судового засідання Ткач Г.С. у відкритому судовому засіданні розглянув адміністративну справу

за позовомуправління ПФУ в Центральному районі м. Миколаєва, пр. Жовтневий, 55-є, м. Миколаїв, 54018

допублічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології суднобудування", вул. Артилерійська, 19, м. Миколаїв, 54030

простягнення заборгованості в сумі 404,19 грн.,
За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Позивач управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, звернувся з адміністративним позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології суднобудування" (далі відповідач) заборгованості в сумі 404,19 грн. по відшкодуванню витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (далі Закон № 1977), і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, за червень 2015 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що дванадцяти працівникам відповідача призначено пенсію на підставі Закону № 1977. Водночас, у звязку з досягненням пенсійного віку ці особи отримують пенсію за віком. Товариство в порушення приписів Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам згідно з Законом № 1977, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 р. № 372 (далі Порядок), кошти на виплату різниці не сплатило, що й стало підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що надані позивачем додатки до позову (розрахунки сум виплат по кожній особі, копії особових карток, вимоги-повідомлення) не відповідають по змісту і формі діючому законодавству. Вказаний у повідомленнях науковий стаж пенсіонерів, який останні отримали на підприємстві відповідача, не відповідає дійсності. А відтак частка відшкодування різниці (яку повинно платити підприємство пропорційно до того стажу, який отримав працівник саме на цьому підприємстві) розрахована невірно. Відповідач зазначає, що сума заборгованості, яка зазначена у повідомленнях (як доказ до позову) становить 244,60 грн. і є завищеною, але Позивач ставить питання перед судом про стягнення 465,49 грн., та різницю суми між 465,49 та 244,60 грн. ніяк не обґрунтовує взагалі. Відповідач у своїх запереченням проти позову зазначив, що визнає суму заборгованості по відшкодування різниці між науковою пенсією та пенсією за віком на суму 92,75 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволені позову.

У судовому засіданні 28.09.2015 р. в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку, державні небюджетні підприємства і організації щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної в минулих та поточних роках.

Колишнім працівникам відповідача як науковим працівникам була призначена пенсія у відповідності з Законом № 1977.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1977, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових працівників небюджетних установ і організацій за рахунок коштів цих підприємств у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку, відповідач повинен сплачувати позивачу кошти на виплату різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, та сумою пенсії, обчисленою на загальних підставах.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств і організацій визначається в розрахунку на рік органами Пенсійного фонду України до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977, про що надсилається повідомлення відповідному підприємству, організації. Державні не бюджетні підприємства і організації щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної в минулих та поточних роках.

Суми, що підлягають сплаті, обчислюються підприємством, організацією самостійно в розмірі, що відповідає місячному розміру витрат на виплату різниці у розмірі пенсії.

Згідно з п. 6 Порядку, у разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на розмір витрат, органи Пенсійного фонду України повідомляють про це відповідні підприємства, організації в місячний термін з моменту виникнення таких обставин.

На підставі викладеного, позивач надсилав відповідачеві до відома повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених згідно з Законом № 1977, і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, які підлягають сплаті за червень 2015 р. За розрахунками позивача заборгованість складає 404,19 грн.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що в розрахунках позивача науковий стаж працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 вказано більший, ніж взагалі існує підприємство. У деяких повідомленнях науковий стаж працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 перевищує їхній загальний стаж. Відповідач самостійно розрахував розмір фінансування різниці наукових пенсій працівникам, які набули наукового стажу на декількох підприємствах, виходячи з пропорційності. Так, з розрахунку відповідача вбачається, що сума по відшкодуванню витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно з Законом № 1977, і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, за червень 2015 р. має складати 92,75 грн.

Суд погоджується з позицією відповідача про порушення вимог Закону № 1977 при розрахунку позовних вимог. Позивач не надав обґрунтованого спростування заперечень відповідача. Позивачем не надано суду доказів на розрахування сум різниці між пенсіями пенсіонерів, які б свідчили про наявність заборгованості підприємства перед ПФУ у сумі 465,49 грн. Суд критично оцінює обґрунтування позовних вимог Позивачем поясненнями представника позивача в судовому засіданні, що "машина" сама нараховує таку заборгованість за підприємством, незважаючи на те що програмне забезпечення недосконале та потребує вдосконалення (а. с. 47).

Відповідно до ст. ст. 11, 71 ч. 1 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 92,75 грн.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології суднобудування" (вул. Артилерійська, 19, м. Миколаїв, 54030, ідентифікаційний код 14307914) на користь управління ПФУ в Центральному районі м. Миколаєва заборгованість з відшкодування витрат на виплату пенсій науковим працівникам за червень 2015 р. у сумі 92,75 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Повний тест постанови

виготовлено та підписано суддею 02.10.2015 р.

Суддя Н. В. Лісовська