Справа № 815/3319/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3319/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ОНИСС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось ТОВ фірма «ОНИСС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби в якому просить:

- визнати протиправними рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610024/1 від 12 березня 2015 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00062 від 12 березня 2015 року;

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610024/1 від 12 березня 2015 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00062 від 12 березня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що надані до митного оформлення первинні документи є достовірними та такими, що правдиво відображають вартість імпортованого товару, позивач, в порядку, передбаченому ст. 55 Митного кодексу України, 12 травня 2015р. подав до відповідача лист та додаткові документи (додаються) для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, зокрема була надана письмова інформація про ціну, підготована спеціалізованою експертною організацією TOB «Експоненто Одеса», з якої вбачається, що митна вартість імпортованого товару відповідає ціні Контракту та взагалі світовій ринковій кон'юнктурі, отже, коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК України та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу, а тому рішення відповідача про коригування митної вартості товару підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечував. В обґрунтування заявленої правової позиції надав до суду заперечення, в яких, зокрема, зазначив, що Одеська митниця Державної фіскальної служби під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а отже, у ТОВ фірма ОНИСС відсутні підставі для задоволення адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ОНИСС» та компанія -нерєзидентом «SARTЙN Ambalaj Sanayi ve Ticaret A.S.», Турецька Республіка уклали контракт № SAR/ONISS-04-06 на придбання товару. Найменування та кількість товару, ціна, умови постачання, вартість партії поставки, строк поставки, інші умови обумовлено сторонами в додатку до контракту, специфікаціях до зазначеного контракту (а/с.19-23).

На виконання вимог зазначеного контракту на адресу TOB фірма «ОНИСС» надійшов товар: жерстяна кришка без літографії.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару, позивачем до Одеської митниці ДФС 07.03.2015 було подано митну декларацію (МД) №500060001/2015/005267.

Митна вартість товару була визначена позивачем за ціною контракту (метод №1).

На підтвердження заявленої митної вартості, з митною декларацією позивачем було подано наступні документи:Контракт № SAR/ONISS-04-06, Додаток № 1 до Контракту, рахунок-фактуру (Invoice) № А-351345 від 20.02.2015 p.. пакувальний лисі (Packing List) № А-351345 від 20.02.2015 p., митну декларацію країни відправлення № 160400 від 20.02.2015 p., транспортний коносамент на змішану перевозку (Combined Transport Bill of Lading) №AD/GEM15/0329 від 22.02.2015 p., міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №150583 від 06.03.2015 p., клієнтський переказ в системі SWIFT від 24.02.2015 p., сертифікат про походження товару форми A (Certifнcate Of Origin) № COI 18129 від 24.02.2015 p.

За результатами візуальної перевірки наданих разом з МД документів та співставлення даних, поданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару та відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю та оформлення, на етапі контролю митної вартості правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих у МД від 07.03.2015 № 500060001/2015/005267 встановлено, що подані документі містять розбіжності, а саме:

- в банківському платіжному дорученні від 24.02.2015 № 3 наявне посилання на проформу інвойс, реквізити якої відмінні від реквізитів інвойсу поданого до митного оформлення;

- в поданих до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення та сертифікаті про походження товару від 24.02.2015 № С 0118129 зазначено комерційний інвойс від 20.02.2015 №А351345 а до митного оформлення надано інвойс від 20.02.2015 №А-351345;

- у п.5 зовнішньоекономічного договору від 15.07.2013 № SAR/ONISS-04-06 зазначено що дата навантаження (інвойсу) повинна відповідати даті відвантаження товару, але згідно наданої до митного оформлення морської транспортної накладної (коносаменту) №АD/GЕМ15/0329 дата відвантаження товару є 22.02.2014 року, а дата комерційного інвойсу від 20.02.2015;

- згідно п.5.6 зовнішньоекономічного договору 15.07.2013 № SAR/ONISS-04-06 продавець передає покупцеві технічну специфікацію та сертифікат якості, які відсутні у пакеті документів поданого до митного оформлення;

- у поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному контракті від 15.07.2013 №SAR/ONISS-04-06 та у комерційному інвойсі від 20.05.2015 № А351345 різні підписи іноземного контрактоутримувача;

- у поданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 15.07.2013 SAR/ONISS-04-06.

На підставі положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, 12.03.2015 року Одеської митниці Державної фіскальної служби декларанта повідомлено про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

12.03.2015 р. декларантом ОСОБА_3 надано наступні документи:

- лист б/н від 10.03.2015 р.;

- розрахунок проформа № RU1857-15 від 16.02.2015 р.;

- комерційна пропозиція б/н від 13.02.2015 р.;

- лист б/н від 05.03.2015 р.;

- калькуляція № ПБ10000059 від 03.02.2015 р.

12.03.2015 року митним органом складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00062, згідно якої було відмовлено в митному оформленні товарів за митною декларацією №500060001/2015/005267 від 07.03.2015 р., оскільки в порушення вимог ст. ст. 52, 53, 54 МКУ декларантом не надано позиції з додатково витребуваних документів та декларант не розяснив в будь який спосіб (ч. 6 ст. 53 МКУ) виявлені зауваження (розбіжності).

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням Інформації, яка наявна в митному органі, між декларантом та митним органом проведено консультації з приводу обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, про що наявні записи у рішенні про коригування митної вартості товарів від 12.03.2015 №500060001/2015/610024/1.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2), про що свідчить відповідний запис у рішенні про коригування митної вартості товарів від 12.03.2015 №500060001/2015/610024/1.

Так за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже було здійснено, є більшим, ніж заявлено ТОВ фірма ОНИСС.

12.03.2015 Одеською митницею Державної фіскальної служби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610024/1.

При прийнятті рішенні про коригування митної вартості від 12.03.2015 року №500060001/2015/610024/1, митним органом визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та база даних ПІК Інспектор-2006, у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю - митні декларації: №807100000/2015/006801 від 05.03.2015 р. - 2,98 доларів США за кг нетто.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, відповідачем видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00062 та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу (МК) України від 13 березня 2012 року, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Така ж позиція знайшла своє відображення у рішеннях ВАСУ від 09.10.2014 у справі №810/1376/14, від 14.10.2014 у справі №826/716/14, від 17.02.2015 у справі №826/13312/13-а.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Так судом встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610024/1 від 12.03.2015 р. зазначено, в результаті візуальної перевірки поданих декларантом документів встановлено, що у цих документах містяться розбіжності, а саме:

- в банківському платіжному дорученні від 24.02.2015 № 3 наявне посилання на проформу інвойс, реквізити якої відмінні від реквізитів інвойсу поданого до митного оформлення;

- в поданих до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення та сертифікаті про походження товару від 24.02.2015 № С 0118129 зазначено комерційний інвойс від 20.02.2015 №А351345 а до митного оформлення надано інвойс від 20.02.2015 № А-351345;

- у п.5 зовнішньоекономічного договору від 15.07.2013 № SAR/ONISS-04-06 зазначено що дата навантаження (інвойсу) повинна відповідати даті відвантаження товару, але згідно наданої до митного оформлення морської транспортної накладної (коносаменту) №АD/GЕМ15/0329 дата відвантаження товару є 22.02.2014 року, а дата комерційного інвойсу від 20.02.2015;

- згідно п.5.6 зовнішньоекономічного договору 15.07.2013 № SAR/ONISS-04-06 продавець передає покупцеві технічну специфікацію та сертифікат якості, які відсутні у пакеті документів поданого до митного оформлення;

- у поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному контракті від 15.07.2013 №SAR/ONISS-04-06 та у комерційному інвойсі від 20.05.2015 № А351345 різні підписи іноземного контрактоутримувача;

- у поданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 15.07.2013 SAR/ONISS-04-06.

Вказані зауваження, викладені відповідачем у Рішенні про коригування митної вартості товарів не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Щодо посилання митного органу на те що, в банківському платіжному дорученні від 24.02.2015 № 3 наявне посилання на проформу інвойс, реквізити якої відмінні від реквізитів інвойсу поданого до митного оформлення.

Судом досліджене платіжне дорученні від 24.02.2015 № 3 в якому у графі 70: Призначення платежу: proforma-invoice RU1857-15 dd 16.02.2015 (а/с. 68).

Також досліджено проформа інвойс (а/с.26), який містить відомості, що відповідають зазначеним у платіжному дорученні № 3 а саме: RU1857-15 dd 16.02.2015.

В свою чергу Інвойс не містить відомостей щодо proforma-invoice RU1857-15 dd 16.02.2015, однак містить посилання на контракт № SAR/ONISS-04-06 від 15.07.2013 р.

Крім того, слід зазначити, що і у інвойсі і у проформі-інвойсі вірно зазначений номер і дата Контракту, предмет та умови поставки, кількість, ціна, загальна вартість товару, що постачається, отже вказані документ є законною підставою для здійснення перерахування за товар.

Щодо посилання митного органу, на те що, в поданих до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення та сертифікати про походження товару від 24.02.2015 № С 0118129 зазначено комерційний інвойс від 20.02.2015 №А351345 а до митного оформлення надано інвойс від 20.02.2015 № А-351345.

Судом досліджений інвойс від 20.02.2015 № А-351345 та встановлено, що він містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 15.07.2013 SAR/ONISS-04-06, а наявність у сертифікаті про походження товару від 24.02.2015 № С 0118129 зазначення інвойсу від 20.02.2015 №А351345 без дефісу не впливає на суть документу та не впливає на числові значення складових митної вартості товарів.

Щодо посилання митного органу, на те що, у п.5 зовнішньоекономічного договору від 15.07.2013 № SAR/ONISS-04-06 зазначено що дата навантаження (інвойсу) повинна відповідати даті відвантаження товару, але згідно наданої до митного оформлення морської транспортної накладної (коносаменту) №АD/GЕМ15/0329 дата відвантаження товару є 22.02.2014 року, а дата комерційного інвойсу від 20.02.2015р.

Вказаний документ, є транспортний коносамент на змішану (мультимодальну) перевозку (Combined Transport Bill of Lading). Оформлення цього документу обумовлено специфікою поставки товару компанією «SARTЕN», - спочатку автомобільним, а потім морським транспортом. Датою відвантаження товару на автомобільний транспорт є 20.02.2015 p., що підтверджується інвойсом, а датою завантаження товару на судно є 22.02.2015 р. Вказані обставини підтверджуються листом компанії «SARTЕN» № 218 від 30 квітня 2015 р.

Суд вважає, що вказані митницею розбіжності ніяким чином не вплинули на митну вартість товару. Вказані доводи не свідчать про неповні та/або недостовірні дані про митну вартість товару.

Щодо посилання митного органу, на те що, згідно п.5.6 зовнішньоекономічного договору 15.07.2013 № SAR/ONISS-04-06 продавець передає покупцеві технічну специфікацію та сертифікат якості, які відсутні у пакеті документів поданого до митного оформлення.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, від 01.02.2005 року №28, ввезений в Україну товар (жерстяна кришка без літографії) не входить до зазначеного переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації, а тому надання до митного органу сертифікату якості не є обов'язковим.

Відповідно до Постанови КМУ №679 від 24.06.2009 року та Листа ДМСУ №11.1/1.2-16.3/14468-ЕП від 28.12.2012 року зазначені товари сертифікації не підлягають.

Крім того, згідно п. 5 ст.53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Щодо посилання митного органу, на те що, у поданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 15.07.2013 SAR/ONISS-04-06.

Приписами ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація країни відправлення не є обов'язковим документом, що повинний надаватися декларантом з метою митного оформлення товарів.

Представництво України при Європейських Співтовариствах своїм листом до Держмитслужби країни від 20.08.09 № 3111/16-230-1791, у 2009 році, визначило: імпортер (мається на увазі резидент України) не е власником експортної декларації, вона належить експортерові та митним органам країни експорту, при цьому імпортер не має доступу до експортної декларації.

При цьому, слід зважити на те, що форма експортної декларації затвердженою країною відправником і до неї не застосовуєть правила заповнення документів за нормами українського законодавства.

У звязку з вищенаведеним суд вважає, що доводи зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки.

Суд звертає увагу, що приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, встановлено правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

На підставі аналізу наведених вище норм суд дійшов висновку, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган Міндоходів повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність винесення рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610024/1 від 12 березня 2015 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00062 від 12 березня 2015 року.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610024/1 від 12 березня 2015 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00062 від 12 березня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ОНИСС» (67543, Одеська область, Комінтернівський район, с.Візірка, ) суму судового збору за подання адміністративного позову за платіжним дорученням № 12609 від 28.05.2015 р. про сплату судового збору у розмірі 182 грн. 70 коп. ( сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.