Справа № 804/15410/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСПЛАВ" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Державної фіскальної служби у Дніпетровській області про скасування рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03.11.2015р. надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 09.11.2015 року № 35 просит суд: визнати протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 08.07.2015 року № 8682/04-66-15-01-20 про невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» з ПДВ за червень 2015 року податковою звітністю.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подана позивачем декларація з податку з ПДВ за червень 2015 року з додатками оформлена у відповідності до чинного законодавства України та підписана посадовими особами позивача, а відповідач без відповідних правових підстав не визнав подану позивачем податкову декларацію податковою звітністю. Позивачем оскаржується у адміністративному суду рішення відповідача про анулювання свідоцтва платника ПДВ, а тому останнє не може ьути підставою для не прийняття податкової декларації з ПДВ,
Ухвалою суду 04.11.2015 року відкрито провадження у справі.
Сторони у судове засідання не зявились, подали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Відповідач через відділ діловодства суду подав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просить відмовити у задоволенні позову, оскільки станом на момент подання позивачем податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року свідоцтво платника ПДВ останнього було анульовано згідно рішення № 30 від 08.06.2015 року.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
Судом встановлено, що позивачем 07.07.2015 року направлено відповідачу засобами електронного звязку податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року з додатком 2, що підтверджується квитанцією № 2 копія якої міститься у матеріалах справи.
Вказана податкова декларація отримана відповідачем 07.07.2015 року, що підтверджується квитанцією № 2 копія якої міститься у матеріалах справи.
Відповідачем на адресу позивача направлено лист від 08.07.2015 року № 8682/10/04-06-15-01-20 «Щодо надання звітності з ПДВ» за підписом начальника ДПІ ОСОБА_2
У вищевказаному листі зазначено, що подана позивачем декларація з ПДВ за червень 2015 рік з додатками заповнена із порушенням вимог п.48.3 ст.48 ПК України, а тому не визнана податковою звітністю.
У вказаному листі відповідача не зазначено про те, що на момент подання позивачем податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року свідоцтво платника ПДВ останнього було анульовано згідно рішення № 30 від 08.06.2015 року і у зв'язку з цим податкова декларація не визнана податковою звітністю.
У відповідності до п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом;код виду економічної діяльності ( КВЕД) ; код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
Податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником; фізичною особою - платником податків або його законним представником;
Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку (п.48.5 ст. 48 ПК України).
Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією (п.48.7 ст. 48 ПК України).
Згідно п.46.1 ст. 46 ПК України додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.
Судом встановлено, що декларація з ПДВ за червень 2015 рік з додатком 2, екземпляр який здано відповідачу, містить всі необхідні реквізити передбачені п.48.3 ст. 48 ПК України.
Згідно п.49.10 ст. 49 ПК України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених статтею 49 ПК України передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.
Згідно п.49.11 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 року № 1503/12/13-12 «Щодо відмови у прийнятті податкових декларацій» Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Суд зазначає, що лист відповідача від 08.07.2015 року № 8682/10/04-06-15-01-20 «Щодо надання звітності з ПДВ» не містить фрази про відмову у прийнятті податкової декларації платника податків, а у ньому зазначається, що податкова звітність складена з порушенням норм Податкового кодексу України, а тому не визнається податковою звітністю.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не прийняв саме повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації, а надіслав позивачу лист про невизнання його декларації податковою звітністю, чим порушив пункт 49.11 статті 49 Податкового кодексу України.
Чинним законодавством України податковий орган не наділений повноваженнями щодо невизнання податкової декларації документом податкової звітності, тобто надання їй статусу "не визнана як податкова декларація", оскільки у відповідності до статей 48 та 49 Податкового кодексу України податковий орган має право або прийняти податкову декларацію, або відмовити у її прийнятті.
Таким чином, відповідач під час складання листа від 08.07.2015 року № 8682/10/04-06-15-01-20 «Щодо надання звітності з ПДВ» діяв не у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, і тим самим порушив пункт 1 частини 3 статті 2 КАС України, якою передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень повинні бути прийняті (вчинені), зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Також суд зазначає про те, що у листі від 08.07.2015 року № 8682/10/04-06-15-01-20 «Щодо надання звітності з ПДВ» відповідач не зазначив чітку підставу для не визнання податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року податковою звітністю, а тому рішення відповідача не є обґрунтованим, чим порушено вимоги п.3 ч.3 ст. 2 КАС України.
Також відповідач під час складання листа від 08.07.2015 року № 8682/10/04-06-15-01-20 «Щодо надання звітності з ПДВ» не врахував того факту, що свідоцтво платника ПДВ позивача анульовано згідно рішення № 30 від 08.06.2015 року саме з дати 08.06.2015 року.
Згідно п.184.6 ст. 184 ПК України у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.
Отже, вісім днів червня 2015 року для позивача є останнім звітним (податковим) періодом з ПДВ, а тому позивач зобовязаний був подати податкову декларації з ПДВ за вказаний період, а відповідач не в праві відмовити у її прийнятті з тих мотивів, що свідоцтво платника ПДВ позивача анульовано.
Щодо заявлених позивачем позовних вимог, то суд зазначає наступне.
У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 року № 1503/12/13-12 «Щодо відмови у прийнятті податкових декларацій» вказано про те, що вимоги про зобов'язання податкового органу прийняти податкову декларацію, визнання протиправними рішення, дії, бездіяльності податкового органу, визнання поданої декларації податковою звітністю, визнання податкової декларації поданою варто розглядати як вимогу про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації, поданої платником податків на певну дату.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 року № 1503/12/13-12 «Щодо відмови у прийнятті податкових декларацій» задоволення судом позовних вимог щодо визнання протиправною відмови прийняти податкову декларацію означає, що відповідне рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України . Тому в такому разі обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином, а його порушені права цілком відновленими.
Резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкової декларації такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати).
Таким чином, суд розглядає позовну вимогу:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.07.2015 року № 1807/10/04-66-15-01-20 про невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» з ПДВ за червень 2015 року податковою звітністю,
як вимогу про визнання протиправним не визнання податкової декларації, поданої платником податків на певну дату.
Згідно ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі заявлених позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не коректно сформовано позовні вимоги у позовній заяві, то суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, та визнати протиправним не визнання Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року з додатком 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» податковою звітністю, яке оформлено листом від 08.07.2015 року № 8682/04-66-15-01-20 «Щодо надання звітності з ПДВ», та визнати податкову декларацію з ПДВ з додатком 2 за червень 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» такою, що подана у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області 07 липня 2015 року.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст. 2, 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» задовольнити частково.
Визнати протиправним не визнання Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року з додатком 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» податковою звітністю, яке оформлено листом від 08.07.2015 року № 8682/04-66-15-01-20 «Щодо надання звітності з ПДВ».
Визнати податкову декларацію з ПДВ з додатком 2 за червень 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» такою, що подана у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області 07 липня 2015 року.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській за рахунок її бюжетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» судовий збір у розмірі 609,00 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 18.11.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_3