Справа № 2а/361/147/15 (361/1933/15-а)
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/34946/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Броварської міської ради на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року у справі № 2а/361/147/15 (361/1933/15-а) за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Броварської міської ради, в якому просив: визнати протиправними дій щодо порушення процедури розгляду клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га в межах міста Бровари Київської області; зобов'язати розглянути подане клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у межах норм безоплатної приватизації, орієнтовною площею 0,10 га в межах міста Бровари Київської області відповідно до законодавства з прийняттям рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем були порушені норми ст.116 Земельного кодексу України, що виявилося у порушенні процедури розгляду клопотання позивача про виділення та передачу у власність земельної ділянки в межах безоплатної приватизації земельних ділянок.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року скасована постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року та ухвалена нова постанова, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнані протиправними дії Броварської міської ради Київської області щодо порушення процедури розгляду клопотання ОСОБА_1 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га в межах міста Бровари Київської області.

Зобов'язана Броварська міська рада Київської області розглянути подане клопотання ОСОБА_1 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у межах норм безоплатної приватизації, орієнтовною площею 0,10 га в межах міста Бровари Київської області відповідно до законодавства з прийняттям рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Броварська міська рада звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Броварської міської ради Київської області із повторним клопотанням в порядку статті 118 Земельного кодексу України, в якому просив без погодження із ним визначити та виділити в межах міста Бровари Київської області земельну ділянку, орієнтованою площею 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, й розглянути його клопотання на сесії міської ради в установлений законом місячний термін із прийняттям об'єктивного та обґрунтованого рішення, про що повідомити його письмово. До клопотання позивачем додавалися: копія його паспорту та ідентифікаційного коду, графічні матеріали, копія договору доручення № 39/08/12-зд від 23 серпня 2012 року.

Листом від 5 лютого 2015 року за № 11-18/87 за підписом міського голови міста Бровари Київської області Сапожка І.В., виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області повідомив ОСОБА_1, що його клопотання не може бути розглянуте по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої інстанції виходив з того, що подане позивачем клопотання про отримання безоплатно у власність земельної ділянки розглянуте відповідачем в спосіб та порядок передбачений нормами Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем порушена процедура розгляду клопотання позивача, оскільки рішення про виділення та передачу у власність земельної ділянки або відмову у такому виділенні Броварською міською радою не приймалось.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (в редакції діючій на момент звернення) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною другою статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 46 вказаного Закону сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що питання щодо задоволення чи відмову у задоволенні клопотання позивача про надання йому земельної ділянки у власність повинно було розглядатися на пленарному засіданні сесії Броварської міської ради.

Проте, як вірно зазначено судом попередньої інстанції, відповідачем порушено процедуру розгляду клопотання позивача, оскільки рішення про виділення та передачу у власність земельної ділянки або відмову у такому виділенні Броварською міською радою не приймалось.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Броварської міської ради відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: