Справа № 2а-3441/09/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2010 р. Справа № 2a-3441/09/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.

за участю секретаря Дутчак Л.В.,

представників позивача: управління Пенсійного фонду України у місті Коломиї Івано-Франківської області ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3,

представника третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у місті Коломиї Івано-Франківської області до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про зобовязання вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 15271612 від 13.10.2009 року, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2009 року управління Пенсійного фонду України у місті Коломиї Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулось з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про зобовязання вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 15271612 від 13.10.2009 року.

14.01.2010 року ухвалою суду до участі в справі залучено ОСОБА_5 як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач виконавчим провадженням ВП №15271612 від 13.10.2009 року здійснює примусове виконання виконавчого листа за №2-а-6581/08/0970 від 24.09.2009 року про зобовязання управління Пенсійного фонду України у місті Коломиї Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_5 з 01.01.2002 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до законів України про прожитковий мінімум на 2002, 2003 роки та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплатити різницю між сумою перерахованої та виплаченої пенсії. Позивач вважає, що рішення суду виконане в повному обсязі, тому просить зобовязати відповідача закінчити виконавче провадження, а виконавчий лист відкликати.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що підстав для закінчення виконавчого провадження не має, оскільки позивачем рішення суду виконано тільки частково, а саме за період 2002 2003 років позивачем проведено перерахунок та виплачено різницю між сумою перерахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_5 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»та Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій», що суперечить постанові Львівського апеляційного адміністративного суду в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України у місті Коломиї Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_5 з 01.01.2002 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до законів України про прожитковий мінімум на 2002, 2003 роки та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплатити різницю між сумою перерахованої та виплаченої пенсії. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що рішення Львівського апеляційного адміністративного суду в повному обсязі не виконано, позивачем умисно не проведено перерахунок пенсії та не виплачено різницю між сумою перерахованої та виплаченої пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01.01.2002 року до 31.12.2007 року з урахуванням законів України про прожитковий мінімум на 2002, 2003 роки.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 06.07.2009 року за наслідками перегляду, в апеляційному порядку, постанови Івано-Франківського окружного адміністративного ухваленої в адміністративній справі суду за № 2-а-6581/08/0970 від 13.02.2009 року, Львівським апеляційним адміністративним судом винесено постанову, якою позов ОСОБА_6 задоволено частково та зобовязано управління Пенсійного фонду України у місті Коломиї Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_5 з 01.01.2002 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до законів України про прожитковий мінімум на 2002, 2003 роки та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплатити різницю між сумою перерахованої та виплаченої пенсії..

24.09.2009 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 2-а-6581/08/0970 за постановою Львівського апеляційного адміністративного суду за № 9119/09/9104 від 06.07.2009 року.

13.10.2009 року державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження за №15271612 за вищевказаним виконавчим листом.

Як встановлено судом, позивачем проведено третій особі на стороні відповідача перерахунок пенсії та здійснено її виплату в розмірі 151277,94 гривень, вказані обставини підтверджуються довідками від 16.10.2009 року за №1438 на суму 126970,91 гривень, від 07.12.2009 року за №1685 на суму та 08.12.2009 року за №1678 на суму 285,51 гривень, а також визнаються сторонами.

Позивач за період з 01.01.2002 року до 31.03.2002 року провів перерахунок пенсії та виплатив різницю між сумою перерахованої та виплаченої пенсії третій особі у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 19.12.2001 року за №1706/2001 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.04.2002 року до 30.06.2003 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року за №272/2002 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»та з 01.07.2003 року до 31.12.2003 року відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 року за №544/2003 «Про підвищення розмірів трудових пенсій». Вказані обставини визнаються сторонами.

Згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено принцип обовязковості судових рішень.

Частина друга статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що постанови та ухвали суду в адміністративних судах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України вищевказана постанова Львівського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 06.07.2009 року.

Суд зазначає, що позивач, як сторона в справі, до якої було звернуто позовні вимоги та яку судовим рішенням зобовязано вчинити певні дії, у відповідності до частини 5 статті 124, пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, статтей 14, 255 Кодексу адміністративного судочинства України зобовязаний неухильно та в повному обсязі виконати таке рішення суду.

У відповідності до частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України під час прийняття постанови, суд вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку звернення до суду тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання постанови; чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що є недопустимим, при виконанні рішення суду, постановленого за наслідками розгляду справи, застосування учасниками виконавчого провадження до правовідносин між сторонами іншої правової норми, ніж ту застосування якої здійснено судом.

Пунктом 3 резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2009 року вирішено позовні вимоги ОСОБА_5 щодо перерахунку пенсії та виплати різниці між сумою перерахованої та виплаченої пенсії, яким зобовязано управління Пенсійного фонду України у місті Коломиї Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_5 з 01.01.2002 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до законів України про прожитковий мінімум на 2002, 2003 роки та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплатити різницю між сумою перерахованої та виплаченої пенсії.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що здійснення перерахунку та виплати пенсії третій особі у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 19.12.2001 року за №1706/2001 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.04.2002 року до 30.06.2003 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року за №272/2002 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»та з 01.07.2003 року до 31.12.2003 року відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 року за №544/2003 «Про підвищення розмірів трудових пенсій»є таким, що вчинено всупереч пункту 3 резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, а постановлене судом рішення не виконане позивачем в повному обсязі.

Судом не приймаються посилання представника позивача на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2009 року про відмову в розясненні вищевказаної постанови суду, оскільки представник позивача здійснює посилання на речення ухвали, згідно якої перерахунок пенсії ОСОБА_5 слід провести виходячи мінімальної пенсії за віком, яким обґрунтовується відсутність підстав для розяснення постанови в цілому, без звязку такого посилання із змістом ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження»визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно пункту 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено обовязкові підстави для закінчення виконавчого провадження. У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»такою підставою є фактичне повне виконання рішення суду згідно з виконавчим документом. Часткове виконання рішення суду, не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволення позову управління Пенсійного фонду України у місті Коломиї Івано-Франківської області до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про зобовязання вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 15271612 від 13.10.2009 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 22.01.2010 року.