Справа № 807/918/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2015 рокум. Ужгород№ 807/918/15

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Гебеш С. А., розглянувши справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" про стягнення заборгованості в сумі 35597,78 грн.

06.11.2015 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Представник позивача в даній заяві підтримав вимоги викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, заперечення на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідача було зареєстровано, як юридичну особу та відомості щодо нього включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.5).

Державне підприємство "Солотвинський солерудник'' - відповідно до п. 3 ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, (надалі - Закон № 1058-ІV), набуло статусу платника страхових внесків.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (400/97-ВР), для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, який набрав чинності з 01.01.2004 року, встановлено, що зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12), який діяв до набрання чинності Законом №1058-ІV.

Так, громадяни: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6С, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - працювали на ДП «Солотвинський солерудник» в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованих робочих місцях. Вказані обставини дали їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. Пільговий стаж роботи даних пенсіонерів підтверджується постановою Закарпатського окружного адміністративного суду № 807/33/15 від 18.02.2015 року (а.с. 12-13).

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно додатку № 1 (а.с. 14), за період з січня по березень 2015 року управлінням Пенсійного фонду в Тячівському районі по даним пенсійним справам проведено виплату пільгових пенсій на загальну суму 35347,95 грн.

Відповідно до п.6.7 ст.6 Інструкції № 21-1 встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відповідно до п.6.4 ст. 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІУ. Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій стягуються відповідно до норм Закону № 1058-ІV.

Також, відшкодуванню Пенсійному фонду, крім суми виплаченої пенсії, підлягають витрати на доставку пенсії, які згідно змін до граничних тарифів на основні послуг зв'язку, затверджених наказом Держкомзв'язку та інформатизації України №166 від 22.07.2004 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.08.2004 р. за № 976/9575, становлять для міста 0,79%, для села 1,56%. Враховуючи те, що гр. ОСОБА_6С, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 отримують пенсії через відділення Поштового зв'язку, то відшкодуванню підлягає і сума 249,83 грн., за доставку пенсії.

Таким чином, за вказаний період у Державного підприємства "Солотвинський солерудник" виникла заборгованість в сумі 35597,78 грн. (а.с. 3).

Ненадходження вказаної суми до бюджету Пенсійного фонду перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплат пенсій.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення повністю.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Солотвинський солерудник" (вул. Шахтарська, буд. 36, смт. Солотвино, Тячівський район, Закарпатська область, 90575, р/р 001 в Тересв'янському відділенні Мукачівського КБ "Приватбанк", ) на користь управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області заборгованість в сумі 35 597 грн. 78 коп. (тридцять п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто сім гривень сімдесят вісім копійок) на р/р 7 МФО 312356 в Закарпатському обласному управлінні ПАТ «Державний ощадний банк України».

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш