Справа № 2-а-6672/2011
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6672/2011 рік
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2011 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду в мiстi Долина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про зобовязання здійснити перерахунок і виплатити недоплачені суми разової грошової допомоги як учаснику війни до 05 травня,-

в с т а н о в и л а:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови зробити перерахунок та виплатити їй недоплачувану щорічну разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі 3 мінімальних пенсії за віком як учаснику війни протиправними; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачену суму разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2011 рік та продовжувати нарахування та виплату такої допомоги на весь час дії ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є учасником війни. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" їй щорічно до 5-го травня повинна надаватися разова грошова допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком як учаснику війни. Але всупереч вимогам вказаного Закону допомога за 2011 рік виплачена не в повному обсязі в сумі 120,00 грн.

Представник відповідача подав заперечення, згідно якого у відповідності до ст.9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» даний Закон застосовується виключно при розрахунку таких пенсійних виплат: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання; 3) пенсія у звязку з втратою годувальника. Тому положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовуються при розрахунку розміру щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни. Розмір одноразової щорічної допомоги ветеранам війни вираховується відповідно до п. 2 е) постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремих категорій пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України», тобто з суми 19,91 грн. Однак, у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» було доручено КМ України визначити розмір допомоги, що й було зроблено Постановою КМ України від 04.04.2011 року № 341, був чітко визначений розмір одноразової щорічної грошової допомоги ветеранам війни та дружинам (чоловікам) померлих ветеранів війни, яка і була виплачена позивачці. Законність виплати такої допомоги випливає зі змісту ст.ст. 4, 51 п.6, 4 п.2 Бюджетного кодексу України, а посилання позивачки на ст.ст. 15, 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є вибірковим та упередженим підходом. Крім того, управління праці та соціального захисту населення Долинської райдержадміністрації Івано-Франківської області не є головним розпорядником коштів, тому що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 року «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виділення коштів для виплати такої допомоги забезпечується Міністерством фінансів і державним казначейством України. Тому вважає вимоги позивачки стосовно недоплаченої одноразової щорічної допомоги їй як учаснику війни необґрунтованими і безпідставними та просить відмовити в задоволені позову.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачкою та представником відповідача обставини, приходжу до висновку, що даний адміністративний позов належить до часткового задоволення з врахуванням наступних підстав.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані, без їх рівноцінної заміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 25.12.1998 року) щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Дана редакція статті відновила свою дію з 22.05.2008 року з дня прийняття Конституційним Судом України Рішення N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Згідно ст. 17-1 вказаного Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким чином у спірних правовідносинах управління праці та соціального захисту населення Долинської райдержадміністрації є органом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню виплат, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в тому числі разової грошової допомоги.

В ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіка 25 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Мінімальна пенсія за віком яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на 05 травня 2011 року відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 р." становила 764,00 грн.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Позивачка є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії Д № 942517, виданим Долинським управлінням праці Івано-Франківської області, та має право на отримання разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 5).

Згідно відповіді управління праці та соціального захисту населення Долинської райдержадміністрації №Г-661 від 06.10.2011 року відповідно до постанови КМ України від 04.04.2011 року № 341 «Про розміри разової грошової допомоги, яка виплачується у 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», Законів України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» позивачці було нараховано і виплачено разову грошову допомогу як учаснику війни у 2011 році в сумі 120,00 грн. (а.с. 4).

Таким чином нарахування та виплата разової грошової допомоги до Дня Перемоги проводиться щорічно до 5 травня відповідного року, при цьому при виплаті та нарахуванні цієї допомоги у 2011 році відповідач керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 р. № 431. Проте не можу погодитися з правильністю такого нарахування та вважаю за необхідне при вирішенні даного спору застосувати положення ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як нормативних актів, які мають вищу юридичну силу над підзаконними нормативними актами. Оскільки, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України № 431 від 04.04.2011 року є безпідставним і таким, що звужує обсяг передбачених законом прав позивача.

Що стосується вимоги про визнання дій відповідача неправомірними, то аргумент представника відповідача щодо бюджетних асигнувань є безпідставним, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. В даному випадку слід вважати, що відповідач допустив бездіяльність. Вказана вимога є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Таким чином, прихожу до переконання, що оскільки позивачці надано статус учасника війни, вона має право на отримання пільг, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема їй належить право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня.

Отже, виходячи з принципу пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, прихожу до висновку, що відповідача слід зобовязати провести перерахунок призначеної позивачці у 2011 році разової щорічної грошової допомоги до 5-го травня відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум. При визначенні розміру мінімальної пенсії за віком слід керуватися положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування», оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є перешкодою для застосування даного розміру мінімальної пенсії за віком до обрахування інших видів пенсій чи допомог, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком.

Щодо вимоги позивачки зобов'язати відповідача продовжувати нарахування та виплату такої допомоги на весь час дії ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів особи. Таким чином є неможливим зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, так як відсутні факти порушення прав позивачки в майбутньому.

Таким чином позов слід задовольнити частково.

На підставі ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст. 17 п. 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року, ст.ст. 2, 14, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», постанови Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року, ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про зобовязання здійснити перерахунок і виплатити недоплачені суми разової грошової допомоги як учаснику війни до 05 травня задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Долинської райдержадміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку разової щорічної грошової допомоги відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у 2011 році.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Долинської райдержадміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за 2011 рік недоплачену разову щорічну грошову допомогу до 05 травня відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком, розмір яких визначається відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає обовязковому негайному виконанню.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: