Справа № 368/1779/15-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1779/15-а
провадження № 2-а/368/53/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

представника позивача: Швець О.Г.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кагарлицького районного сектору управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення з України, -

В С Т А Н О В И В :

представник позивача просить суд винести постанову про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та постанову суду звернути до негайного виконання, посилаючись на те, що 24 вересня 2015 року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області співробітниками Кагарлицького PC УДМС України в Київській області виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без підстав, які б надавали право вищезгаданій особі перебувати на території України на законних підставах.

При перевірці документів громадянин РФ ОСОБА_2 надав паспортний документ громадянина Росії НОМЕР_1 виданий відділом УФМС Росії по Воронезькій області в Радянському районі м. Вороніж 29.09.2008 року.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Частиною 12 стаття 4 Закону іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що «...іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».

Абзацом 1 статті 26 розділу III Закону передбачено, що «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції...».

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідач позовні вимоги визнає та просить суд надати йому час і виїде до Росії. Він не міг перетнути кордони із - за відсутності коштів.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2015 року завідувачем Кагарлицького районного сектору УДМС України в Київській області Швець О.Г. було складено протокол та винесено постанову, де було встановлено, що відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином Російської Федерації, перебуваючи на території України порушив правила перебування іноземців в Україні.

Тобто, ОСОБА_2 проживав на території України по паспорту громадянина Російської Федерації НОМЕР_1, виданому 29.09.2008 Відділом УФМС Росії по Воронежській області. Термін проживання на території України закінчився. Документи на продовження терміну перебування в Україні він не оформив, тобто знаходиться в Україні незаконно.

Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1. ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства» в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст. 16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд, або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно ч. 4. ст. 4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Пунктом 2 ст. 25 цього Закону передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. У відповідності до ч. 3 ст. 30 зазначеного закону органи охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщають іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадян які незаконно перебувають на території України.

Підставами вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду є: відсутність законних підстав для перебування іноземця на території України передбачене ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», бажання потрапити у країни Західної Європи, незаконним шляхом через територію України, відсутність документів, які б надавали право на перетин кордонів для виїзду з території України, відсутність документів, на право перебування на території України, відсутність на території України родинних зв'язків, відсутність дозволу на працевлаштування та постійного місця проживання та законного джерела отримання коштів.

Таким чином відповідач, грубо порушив ст. 4, ст. 9, ст. 15, ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і на виконання вимог ч. 1. ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає примусовому видворенню з України та розміщенню за рішенням адміністративного суду в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний, для підготовки його видворення за межі України у примусовому порядку, але не більше як дванадцять місяців.

Також по справі, відповідно до ч. 3 ст. 110 КАС України, необхідно допустити невідкладний розгляд і вирішення справи, так як позов стосується прав і свобод громадянина.

Витрати по справі відносяться на рахунок держави, оскільки зазначені дії виконуються для захисту державних інтересів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про примусове видворення гр. ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 256 ч.2 КАС України, постанову суду необхідно звернути до негайного виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 160 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення з України - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Кагарлицького районного суду Київської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. І. Шевченко