Справа № 815/4351/15
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4351/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Камбіо-Стройсервіс» до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.07.2015 р. №№ , .

В обґрунтування адміністративного позову позивач (далі - Товариство) зазначив, що висновки в акті перевірки від 22.06.2015 р. № 925/15-03-22-03/0302/32790229, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, містять відомості щодо виявлених порушень, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустими доказами, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Зокрема, перевіряючим встановлено порушення позивачем податкового законодавства, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 1335240 грн. та заниження ПДВ на суму 993858 грн. в 2014 р. (квітень, травень). Позивач зазначає, що формування податкового кредиту та витрат здійснювалося за наявності усіх визначальних факторів, висновки про неправомірність включення до податкового кредиту ПДВ коштів, сплачених за взаємовідносинами із контрагентами не підтверджені жодним документом бухгалтерського та податкового обліку, або іншими доказами, які є допустимими у розумінні чинного податкового законодавства та, відповідно, є незаконним. Отже покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень висновки за актом перевірки є необґрунтованими, у зв'язку із чим зазначені податкові повідомлення-рішення - неправомірні та підлягають скасуванню.

До суду з'явився представник позивача, який позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов, зазначивши, що ним надані всі докази в обґрунтування позовних вимог, потреби в заслуховуванні свідка чи експерта немає.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно наданих до суду заперечень, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що за результатами перевірки документів, якими ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» обґрунтовано правомірність формування податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ПП «Білдінг Стаф», ПП «Віва Трейдінг» та сум податку на прибуток із вказаними підприємствами та ПП «Буд Системс» встановлено їх невідповідність вимогам чинного законодавства, в результаті чого перевіряючі дійшли висновків про безтоварність задокументованих позивачем правочинів. Зважаючи на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, при наявність порушень позивачем податкового законодавства, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судом встановлено, що згідно пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, на підставі наказу ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 05.06.2015 р. № 190 та на виконання постанови прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадження щодо злочинних угруповань молодшого радника юстиції Жюпіна О.С. від 20.04.2015 р., співробітниками податкової інспекції проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період з 01.04.2014 р. по 31.03.2015 р. по взаємовідносинах із контрагентами (за переліком), за результатами якої складений акт від 22.06.2015 р. № 925/15-03-22-03/0302/32790229.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, внаслідок чого занижено суми податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 1335240 грн. за 2014 р.; п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (р.25 Декларації) у загальній сумі 993858 грн., у т.ч. в розрізі звітних (податкових) періодів: квітень 2014 р. - 428970 грн.; травень 2014 р. - 564888 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 16.07.2015 р. № , яким ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (14010100) на 993858 грн. та застосовано штрафу санкцію в розмірі 497294 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1335240 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 667620 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» (Замовник) було укладено із ПП «Білдінг Стаф» (Підрядник) шість договорів підряду: від 01.04.2014 р. № 2 (т.І, а.с.92-95), від 04.04.2014 р. № 3 (т.І, а.с.116-119), від 05.05.2014 р. № 4 (т.І, а.с.127-130), від 07.05.2014 р. № 5 (т.І, а.с.148-151), від 08.05.2014 р. № 6, від 08.05.2014 р. № 7 (т.І, а.с. 176-179).

За змістом вищевказаних договорів підряду Підрядник взяв на себе зобов'язання своїми силами та засобами, на власний ризик виконати по завданню Замовника відповідні роботи, а Замовник - забезпечити доступ до об'єкту, на якому такі роботи проводитимуться, прийняти роботи та оплатити її вартість (п.1.1). Перелік, обсяг, склад робіт по кількості та якості, їх вартість визначаються в договірній ціні - Додаткам до договорів, які є невід'ємною їх частиною. Здача-приймання виконаних робіт здійснюються по Актах приймання-передачі виконаних робіт ф.КБ-2в, які складаються Підрядником (п.6.2). Акти прийому-здачі виконаних робіт за ф.Кб-2в та Довідка по ф.Кб-3 надаються Підрядником Замовнику або у звітному періоді з 25 по 30 число місяця, в якому проведені роботи, або два рази на місяць (п.6.3).

Згідно зі ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст.838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно з ст.839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

На виконання вищевказаних договорів ПП «Білдінг Стаф» склало документи про виконання робіт, що відображені у Додатках до договорів, які були надані до перевірки, виписало податкові накладні та виставило рахунки на загальну суму 6214669,47 грн., у т.ч. ПДВ 894059,13 грн. Суми податку на додану вартість ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» включено до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів, відображено у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за квітень-травень 2014 р., а саме квітень 2014 р.: обсяг поставки 2144849,1 грн., ПДВ 4286969,83 грн.; травень 2014 р.: обсяг поставки - 2325446,50 грн., ПДВ - 465089,30 грн.

З огляду на акт від 22.06.2015 р. № 925/15-03-22-03/0302/32790229, надані до перевірки документи, якими позивач обґрунтував правомірність формування податкового кредиту з ПДВ по проведених взаємовідносинах із ПП «Білдінг Стаф» встановлено завищення задекларованої суми податкового кредиту за звітні (податкові) періоди квітень-травень 2014 р. у розмірі 894059,13 грн.

Зокрема, перевіряючі дійшли висновку, що Виконавцем порушено приписи ст.ст. 901, 902 ЦК України, оскільки за умовами договорів Підрядник взяв на себе зобов'язання власними силами та засобами, на власник ризик виконати будівельні роботи за завданням Замовника. Втім, ДПІ у м. Іллічівську отримало від ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Білдінг Стаф» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період квітень, травень 2014 р.» від 01.08.2014 р. № 4346/15-53-22-3/39071313, відповідно до якого неможливо підтвердити здійснення господарських операцій між ПП «Білдінг Стаф» та контрагентами-покупцями у періоді квітень-травень 2014 р. При цьому за даними системи «Податковий блок» підсистеми «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредит в розрізі контрагентів на рівні Міндоходів України» по платнику ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» рахуються розбіжності у податковій звітності в частині податкового кредиту за звітні (податкові) періоди квітень-травень 2014 р. по платнику ПП «Білдінг Стаф».

Крім того, в акті перевірки від 22.06.2015 р. № 925/15-03-22-03/0302/32790229 зазначено, що на ПП «Білдінг Стаф» в квітні 2014 р. працювало 3 особи, що унеможливлює виконання обсягу будівельно-монтажних робіт за укладеними із ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» договорами підряду. При цьому за даними податкової декларації з прибутку підприємств ПП «Білдінг Стаф» за 2014 р. та додатків до неї, встановлено, що додаток «АМ» до рядка 06.4.27 декларації не подавався, що може свідчити про відсутність основних засобів на підприємстві, тоді як за Підсумковими відомостями ресурсів цим контрагентом при виконанні робіт використано значну кількість одиниць та видів будівельних машин та механізмів (крани, автогрейдери, катки, погрузчики одноковшові, екскаватори, поливальні машини, бульдозери, крани та ін.).

Перевіркою актів приймання виконаних робіт встановлено, що для виконання цих робіт не залучались субпідрядні організації, що унеможливлює виконання будівельних робіт за договорами підряду власними силами ПП «Білдінг Стаф» у зв'язку із відсутністю необхідної чисельності працівників, видів та кількості основних засобів.

Також перевіряючими проаналізовано Підсумкові відомості ресурсів, в результаті чого встановлено, що при виконанні обумовлених договорами підряду робіт контрагентом було використано значну кількість матеріалів (бензин, мастильні матеріали, гідравлічна рідина, щебінь, відсів гранитний, пісок природний, шлак доменний, плити бетонні; дизельне паливо, стисле повітря; дошки обрізні, щити опалубки, бордюр дорожний, суміші бетонні готові та ін.), а також встановлено, що Замовником було передано будівельні матеріали, проте до перевірки не були надані товарно-транспортні накладні, які б підтверджували транспортування переданих матеріалів, що на думку перевіряючих є порушенням Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363.

Згідно акту перевірки позивачем не було надано довіреностей на отримання уповноваженими представниками ПП «Білдінг Стаф» будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, обов'язковість наявності яких передбачена Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.04.1996 р. № 99.

Також податковий орган зазначив, що ненадання під час перевірки проектно-кошторисної документації на будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи свідчить про безтоварність операцій, в результаті чого дійшов висновку про неправомірність формування позивачем податкового кредиту за вищерозглянутими правовідносинами із ПП «Білдінг Стаф».

На підставі викладеного, за результатами перевірки документів, якими ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» обґрунтувало правомірність віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, витрат по придбанню будівельних робіт у ПП «Білдінг Стаф» встановлено завищення значення показника, відображеного у р. 05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» встановлено завищення у розмірі 4470030 грн. Також перевіряючі дійшли висновку про завищення задекларованої суми податкового кредиту за звітні (податкові) періоди квітень-травень 2014 р. у розмірі 894059,13 грн.

Крім того, перевіркою було встановлено, що між ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» (Покупець)) та ПП «Віва Трейдінг» (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу від 26.05.2014 р. № 33 (т.І, а.с. 218-220), відповідно до якого Постачальник взяв на себе зобов'язання передати у власність Покупцеві спецтехніку, а Покупець прийняти й оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.1.1). Найменування, одиниця виміру, асортимент, кількість і вартість Товару визначаються у Специфікації, що додається до Договору і є його невід'ємною частиною.

Розділом 2 «Порядок та умови поставки» визначено, що до умов цього договору застосовуються правила Інкотермс-2000, Поставка здійснюється на умовах СРТ на склад покупця за адресою: м. Одеса, ст. Товарна, пров. Вокзальний, 8. Приймання-передача Товару здійснюється уповноваженими представниками Сторін на складі Покупця, відповідно до акту приймання-передачі. Повноваження представників повинні бути засвідчені дорученням, або іншим безспірним документом за домовленістю Сторін. Товар приймається по кількості - згідно з кількістю, зазначеною у накладних, по якості - згідно із сертифікатом якості або по іншим супровідним документам в порядку, передбаченому чинним законодавством. Якість Товару, що поставляється за цим договором, має відповідати стандартам та технічним умовам у відповідності до технічної документації (п.3.1 Розділу 3).

Розділом 4 «Ціна Товару та порядок розрахунків» визначено, що вартість Товару по договору складає 598790 грн., у т.ч. ПДВ (п.4.1). Постачальник відвантажує Товар Покупцю за цінами, що визначені у Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору. В ціну Товару входять транспортні витрати (п.4.2). Покупець сплачує вартість Товару на протязі 90 календарних днів з моменту поставки Товару на склад Покупця (п.4.3).

На виконання вищевказаного договору ПП «Віва Трейдінг» виписано на адресу ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» рахунок на оплату, видаткову накладну, податкову накладну на суму 598790 грн., у т.ч. ПДВ 99798,33 грн. - за поставку Товару згідно специфікації (т.І, а.с.221).Розрахунки між підприємствами в періоді з 01.04.2014 р. по 31.03.2015 р. здійснені в безготівковій формі: ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» перераховано на розрахунковий рахунок ПП «Віва Трейдінг» 598790 грн.; сума ПДВ в розмірі 99798,33 грн. включена позивачем до складу податкового кредиту за травень 2014 р.

З огляду на акт перевірки від 22.06.2015 р. № 925/15-03-22-03/0302/32790229, перевіряючі дійшли висновку про порушення позивачем пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.п. 198.2, 198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, внаслідок чого зменшено суму податкового кредиту, сформованого ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» по операціям з ПП «Віва Трейдинг» за звітний (податковий) період травень 2014 р. у сумі 99798,33 грн. Також встановлено завищення значення показника, відображеного у р.05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» у розмірі 24256 грн.

За змістом пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не відносяться до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) та віднесення сум до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використанні їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

При цьому як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містити достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Предметом доказування у цій справі, який пов'язаний із формуванням сум податкового кредиту з податку на додану вартість, становлять обставини, що підтверджують або спростовують обґрунтованість визначення податкового кредиту.

На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України (Постанова Верховного Суду України від 1 вересня 2009 року, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 4970766), докази, на які посилається позивач у справі (податкові накладні, акт виконаних робіт), є обов'язковими, але не вичерпними, оскільки предмет доказування у справах цієї категорії становлять обставини, що підтверджують або спростовують обґрунтованість визначення податкового кредиту.

У постанові від 8 вересня 2009 року (додаток до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 22.04.2010 р. № 568/11/13-10) Верховний Суд України зазначив, що надання податковому органу належним чином всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Вищий адміністративний суд України неодноразово звертав увагу на те, що порушення вимог податкового законодавства на будь-якому з наведених етапів є достатнім для висновку про невідповідність фактичних і задекларованих платником податку наслідків господарських операцій для податкового обліку (ухвала від 24.04.2014 р. № К/800/29370/13 по справі 2а-15323/12/2670). При цьому суд касаційної інстанції підкреслив, що якщо позивач без поважних причин ухиляється від надання доказів на вимогу суду, а наявних у справі матеріалів недостатньо для спростування підтверджених належними доказами висновків контролюючого органу, покладених в основу ухваленого ним спірного рішення, у позові платника податків може бути відмовлено.

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, які мають розумну економічну причину.

Доктрина ділової цілі («business purpose doctrine») вперше була застосована у справі Gregory v. Helvering, де Верховний суд США постановив, що будь-яка угода, вчинена із податковими мотивами (tax-motivated transaction) повинна мати ділову мету. Доктрина ділової мети застосовується в межах доктрини економічної сутності («economic substance doctrine»), сутність якої полягає в тому, що суд вправі відмовити платнику у наданні податкової вигоди, якщо операція, що вчиняється не призводить до інших, крім зниження податкового тягаря, змін економічного стану платника («economic position»).

Доктрина знайшла своє відображення і в судовій практиці Європейського Суду (справа Halifax v. Commissioners, Case C-255/02 («Halifax»). До Європейського Суду Справедливості справа була передана судовою установою Великобританії, не впевненою у вірному застосуванні положень Шостої директиви ЄС, що регулювала на той час справляння ПДВ. Суд, розглядаючи справу, прийшов до таких висновків: мотив вчинення угод (в цьому випадку ухилення від оподаткування) не має значення для визначення того, чи є угода «реалізацією товарів і послуг» або «економічною діяльністю» в розумінні Шостої Директиви; Шоста Директива не допускає вирахування вхідного ПДВ, якщо відповідна угода являє собою «недобросовісну практику» («abusive practice»); якщо має місце «недобросовісна практика», угоди переглядаються для її виключення, а ПДВ обраховується відповідно до переглянутого варіанту угод. «Недобросовісна практика» має місце, якщо одночасно виконані дві умови: угоди призводять до одержання податкової вигоди, надання якої суперечить меті податкового законодавства; низкою об'єктивних факторів підтверджується, що істотною метою угод є одержання податкової вигоди.

При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку, і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов'язання).

Однак податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак податкова вигода не є самостійною діловою метою.

Для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку судам слід: з'ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; визначити об'єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, у зв'язку з тим, що його контрагенти мають дефекти правового статусу; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

Вирішуючи спір, суд враховує, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Суд враховує, що презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширеною на реальність господарських операцій. До загальновизнаних у світі дієвих механізмів, завдяки яким здійснюється аналіз господарських угод, виявлення та класифікація протиправних схем та методик незаконного ухилення від сплати податків, відносяться спеціальні судові доктрини.

В листі № 1112/11/13-10 від 20.07.2010 року ВАС України зазначив, що з урахуванням вимог статей 219, 228 Цивільного кодексу України суд повинен виходити з того, що договір, який суперечить публічному порядку, є нікчемним, а отже, не породжує передбачених ним правових наслідків. Визнання такого договору недійсним у суді не вимагається. Тому за наявності відповідних обставин суди повинні в мотивувальній частині судового рішення вказувати на нікчемність відповідних договорів і розглядати податкові наслідки вчинення відповідних дій без урахування наявності цивільно-правового договору. При цьому наявність належним чином оформлених податкових накладних є необхідною, але не безумовною підставою для отримання платником податку права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість.

Статтею 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, які зазначені в цій статті, та в яких, крім іншого, повинно бути зазначено зміст та обсяг господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Такі ж вимоги до первинних документів визначені у п.2.4 Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

В п.2.15 і п.2.16 Положення № 88 зазначено, що первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Так, по взаємовідносинам із ПП «Білдінг Стаф» позивачем до перевірки надано: Додаток № 1 до договору підряду від 01.04.2014 р. № 2 «Договірна ціна на Роботи по обладнанню дорожнього покриття із фігурних елементів мощення на об'єкті Замовника за адресою: Одеська область, Біляєвський район, Нерубайська сільська рада, масив 2, ділянки 11, 12, 13 (за межами населеного пункту), 3-й пусковий комплекс» в загальній сумі 2486787,86 грн., в т.ч. ПДВ % - 414464,64 грн.

В якості підтвердження фактичного виконання робіт до перевірки надано: Акт приймання будівельних робіт № 1 за квітень 2014 р. (форма КБ-2в) та Довідку вартості виконаних витрат за квітень 2014 р. (форма КБ-3а), за даними яких вартість будівельних робіт, виконаних Підрядником по договору №2 від 01.04.2014 р. складає 2486787,86грн., в т.ч. ПДВ 414464 грн., витрати праці складають 14167 людино/годин. Також до перевірки надано Підсумкову відомість ресурсів (витрати по факту) по будівництву по обладнанню дорожнього покриття із фігурних елементів мощення на об'єкті Замовника.

За договором підряду від 04.04.2014 р. № 3 до перевірки надані: Додаток № 1 «Договірна ціна на роботи із улаштування покриття верхньої частини підлоги в осях 1-7 на об'єкті «Дільниця з ремонту на території промислового майданчика TOB «Єрістовський ГЗК» в м. Комсомольськ Полтавської області, що здійснюється в 2014 р., в загальній сумі 87031,14 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 14505,19 грн.; акт прийому-передачі матеріалів; акт здачі-приймання виконаних робіт № 1 за квітень 2014 р. (не по формі Кб-2в); Довідку вартості виконаних робіт і витрати за квітень 2014 р. (Кб-3а), згідно яких вартість будівельних робіт склала 87031,14 грн., у т.ч. ПДВ - 41505,19 грн., витрати праці - 14167 людино/годин.

За договором підряду від 05.05.2014 р. № 4 до перевірки надані: Додаток № 1 «Договірна ціна на будівництво Роботи по ремонту відкритого складського майданчика (інвентарний №020011) на орендованій території Цукрового заводу за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 66, що здійснюється в 2014 році, в загальній сумі 1879,68835 тис. грн., в т.ч. ПДВ 20% - 313,28139 тис. грн.; Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за травень 2014 р. (КБ-2в); Довідку вартості виконаних робіт і витрат за травень 2014 р. (КБ-3а), за даними яких вартість будівельних робіт склала 1879,68835 тис. грн., в т.ч. ПДВ 20% - 313,28139 тис. грн., витрати праці - 12098,46 людино/годин; підсумкову відомість ресурсів (витрати по факту) по ремонту.

За договором підряду від 07.05.2014 р. № 5 до перевірки надані: Додаток № 1 «Договірна ціна на будівництво Роботи по улаштуванню дорожнього покриття із фігурних елементів лінійного водоотводу на об'єкті Замовника за адресою: Логічний центр, Одеська область, Біляєвський район, Нерубайська сільська рада, масив 2, ділянки 11,12,13 ( за межами пункту), 2-3 пусковий комплекс, що здійснюється в 2014 році, в загальній сумі 567,89046 тис. грн. ПДВ 20% - 94,64841 тис. грн.; акт приймання-передачі матеріалів за даними якого «Камбіо-Стройсервіс» передано ПП «Білдінг Стаф» будівельні матеріали; Акт виконаних будівельних робіт №1 від 30.05.2014 р. за травень 2014р. (форма КБ-2в) та Довідку вартості виконаних робіт і витрат від 30.05.2014р. за травень 2014 р. (форма КБ-3а), за даними яких вартість будівельних робіт, виконаних Підрядником по договору № 5 від 07.05.2014 р. склала 567,89045 тис. грн., в т.ч. ПДВ 94,64841 грн., витрати праці складають 2112 людино/годин.

За договором підряду від 08.05.2014 р. № 6 до перевірки надані: Додаток № 1 «Договірна ціна на будівництво Комплекс робіт по розробці ґрунту і планування площ бульдозером об'єктів Сухого порту (накопичувальній транзитної площі і вантажного митного комплексу), розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Хаджибіївська дорога, 4, що здійснюється в 2014 році, в загальній сумі 163,4508 тис. грн., в т.ч. ПДВ 20% - 27,2418 тис. грн.; Акт виконаних будівельних робіт №1 від 30.05.2014 р. за травень 2014 р. (форма, КБ-2в) та Довідку вартості виконаних робіт і витрат від 30.05.2014 р. за травень 2014р. (форма КБ-3а), за даними яких вартість будівельних робіт, виконаних Підрядником по договору № 6 від 08.05.2014 р. склала 163450,80 тис. грн., в т.ч. ПДВ 27241,8 тис. грн., витрати праці складають 621,48 людино/годин; Підсумкову відомість ресурсів (витрати по факту) на Комплекс робіт по розробці ґрунту і планування площ бульдозером на території об'єктів Сухого порту (накопичувальній транзитної площі і вантажного митного комплексу), розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Хаджибіївська дорога, 4.

За договором підряду від 08.05.2014 р. № 8 до перевірки надані: Додаток № 1 «Договірна ціна на будівництво Капітальний ремонт складської поверхні причалів №16, №17 ДП «Маріупольський морський торгівельний порт», що здійснюється в 2014 році, в загальній сумі 179,5062 тис. грн., у т.ч. ПДВ 20% - 29,9177 тис. грн.; Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 30.05.2014 р. за травень 2014 р. (форма КБ-2в); Довідку вартості виконаних робіт і витрат від 30.05.2014 р. за травень 2014р. (форма КБ-3а), за даними яких вартість будівельних робіт, виконаних Підрядником по договору №7 від 08.05.2014 р. складає 179506,20 тис. грн., в т.ч. ПДВ - 29917,7 тис. грн., витрати праці складають 4897,5 людино/годин; Підсумкову відомість ресурсів (витрати по факту) на будівництво: роботи по улаштуванню дорожнього покриття із фігурних елементів мощення і лінійного водовідведення на об'єкті Замовника за адресою: Логічний центр, Одеська область, Біляєвський район, Нерубайська сільська рада, масив 2, ділянки 11,12,13 (за межами населеного пункту), 2-3 пусковий комплекс.

Відповідно до п.4 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. N 668, за договором підряду підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений договором підряду строк закінчені роботи (об'єкт будівництва), а замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, а також затверджену в установленому порядку проектну документацію (у разі, коли цей обов'язок повністю або частково не покладено на підрядника), прийняти від підрядника закінчені роботи (об'єкт будівництва) та оплатити їх.

Договір підряду укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору підряду є: найменування та реквізити сторін; місце і дата укладення договору підряду; предмет договору підряду; договірна ціна; строки початку та закінчення робіт (будівництва об'єкта); права та обов'язки сторін; порядок забезпечення виконання зобов'язань за договором підряду; умови страхування ризиків випадкового знищення або пошкодження об'єкта будівництва; порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами; порядок залучення субпідрядників; вимоги до організації робіт; порядок здійснення замовником контролю за якістю ресурсів; умови здійснення авторського та технічного нагляду за виконанням робіт; джерела та порядок фінансування робіт (будівництва об'єкта); порядок розрахунків за виконані роботи; порядок здачі-приймання закінчених робіт (об'єкта будівництва); гарантійні строки якості закінчених робіт (експлуатації об'єкта будівництва), порядок усунення недоліків; відповідальність сторін за порушення умов договору підряду; порядок врегулювання спорів; порядок внесення змін до договору підряду та його розірвання.

Згідно п.14 вищевказаних Умов предметом договору підряду є роботи, пов'язані з будівництвом об'єкта, обов'язок щодо виконання яких покладається на підрядника. У договорі підряду сторони зобов'язані визначити найменування об'єкта будівництва та його місцезнаходження, основні параметри (потужність, площа, об'єм тощо), склад та обсяги робіт, які передбачені проектною документацією та підлягають виконанню підрядником, інші показники, що характеризують предмет договору (п.15).

Типові форми первинних облікових документів у будівництві «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (типова форма N КБ-2в) та «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (типова форма N КБ-3), затверджені наказом Мінрегіонбуду від 04.12.2009 р. N 554, не зареєстрованим в Міністерстві юстиції України. Відповідно до підпункту «е» пункту 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.92 р. N 731 (із змінами), не підлягають державній реєстрації форми звітності, у тому числі щодо державних статистичних спостережень, адміністративних даних та інші.

По об'єктах, будівництво яких здійснюється за рахунок інших, ніж державні, джерел фінансування, типові форми застосовуються відповідно до умов договору підряду (лист Міністерства регіонального розвитку та будівництва України N 12/19-2-9-21-2368 від 09.03.2010 р.).

Вирішуючи спір, суд враховує, що згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» поданого до податкового органу ПП «Білдінг Стаф» за квітень, травень 2014 р. щодо наявності необхідних трудових ресурсів, встановлено, що на підприємстві працювало три особи; кількість осіб, які виконували роботи (надавали послуги) за договорами цивільно-правового характеру - 0 осіб; сума нарахованої заробітної плати - 3750 грн., відповідно.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком перевіряючих щодо неможливості виконання задокументованого обсягу робіт, відображеного в Актах приймання виконаних будівельних робіт та Підсумкових відомостях ресурсів щодо витрат праці робітників-будівельників та робітників, які обслуговують машини. При цьому суд критично оцінює надані позивачем в судовому засіданні листи директора ПП «Білдінг Стаф» від 02.04.2014 р. № 111/01-14, від 07.04.2014 р. № 112/01-14, від 06.05.2014 р. № 130/01-14, від 08.05.2014 р. № 136/01-14, від 12.05.2014 р. № 140/01-14, від 13.05.2014 р. № 148/01-14, в яких зазначено відомості (ПІБ, посада) осіб - працівників ПП «Білдінг Стаф», якими виконувались роботи, передбаченими договорами підряду, оскільки самі по собі зазначені листи не доводять факту трудових відносин зазначених осіб із ПП «Білдінг Стаф» та суперечать вищенаведеній податковій звітності ПП «Білдінг Стаф» за квітень, травень 2014 р.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Відсутність в матеріалах справи відповідних наказів про прийняття перелічених у вищевказаних листах осіб на роботу, будь-які інші офіційні документи, які б підтверджували трудові відносини вказаних в листах осіб у сукупності не доводять стверджуваних позивачем фактів виконання цими особами будь-яких робіт за договорами підрядів.

Крім того, суд враховує, що згідно наданих «Підсумкових відомостей ресурсів» за травень 2014 р. ПП «Білдінг Стаф» при виконанні будівельних робіт за договорами підряду було використано значну кількість одиниць та видів будівельних машин та механізмів. При цьому за даними податкової декларації з прибутку підприємств за 2014 р. та додатків до неї, поданої до податкового органу ПП «Білдінг Стаф» встановлено, що додаток «АМ» до рядка 06.4.27 декларації не подавався, що може свідчити про відсутність основних засобів на підприємстві.

До перевірки не було надано товарно-транспортних накладних, які б підтверджували передання позивачем ПП «Білдінг Стаф» будівельних матеріалів, виробів та конструкцій (плитка фалка 23-13-8 сіра, бордюр дорожній, щебінь з природного каменю, суміші бетонні готові), що унеможливлювало дослідити та встановити факти транспортування матеріалів від складу Замовника до місця розташування об'єкта будівництва, проте позивачем було надано відповідні товарно-транспортні накладні під час судового розгляду справи (т.ІІ, а.с.139-159), які містять певні недоліки (відсутні підписи водіїв, які прийняли вантаж для перевезення (а.с.153), відсутній час прибуття на об'єкт тощо).

При цьому суд враховує приписи п.44.6 ст.44 ПК України, відповідно до якої у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Обов'язок платника надавати податкову інформацію деталізується в ст.ст. 72 - 73 ПК України. Слід враховувати, що податковою визнається інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контрольні органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК. Як зазначається в пп. 14.1.171 п.14.1 ст. 14 ПК України, поняття «податкова інформація» вживається у значенні, закріпленому в Законі України «Про інформацію» (ст. 16).

Отже надання під час судового розгляду вищезазначених відомостей не може бути покладено в основу скасування оскаржуваних актів індивідуальної дії відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у зв'язку із чим суд вважає, що надані позивачем копії ТТН (які не надавалася до перевірки) на увагу не заслуговують.

Крім того, суд враховує, що за змістом всіх договорів підряду ПП «Білдінг Стаф» взяло на себе зобов'язання своїми силами та засобами виконати за завданням ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» роботи на об'єктах згідно затвердженій проектно-кошторисній документації та у відповідності з діючими нормативними документами, державними нормами та правилами. Втім позивачем ні до перевірки, ні до суду не надано затверджену проектну-кошторисну документацію у розумінні ДБН А 2.2-3-2012 «Склад і вартість проектної документації на будівництво» (із зазначенням містобудівних, об'ємно-планувальних, архітектурних, конструктивних, технічних, технологічних рішень).

Оцінюючи доводи та заперечення сторін по взаємовідносинам позивача із ПП «Віва Трейдінг», суд виходить з наступного. Так, згідно наданих до перевірки та суду документів, контрагентом позивача було поставлено товар: трамбівка, 450 кг, зелена з ручкою Wacker DPU 6055 зав. № 0732406, б/в, код 843061000; трамбівка, 450 кг, жовта Neuson DPU 6555 зав. № 13, б/в, код ; трамбівка 450 кг, жовтка Wacker Neuson DPU 6555 зав., № 0732611, б/в, код ; трамбівка, 450 кг, червона-чорна Ammann AVH6030, б/в, код ; трамбівка, 700 кг., зелена Strabag 152, зав. № 1081911, б/в, код на загальну суму 598790 грн., у т.ч. ПДВ 99798,33 грн.

В межах договору купівлі-продажу № 33 від 26.05.2014 р. ПП «Віва Трейдінг» виписано на адресу ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» видатку накладну ВН-2928 від 30.05.2014 р., податкову накладну № 2928 від 30.05.2014 р., рахунок на оплату № 2928 від 30.05.2014 р. Операції з придбання товару та проведених розрахунків в бухгалтерському обліку відображені наступним чином: Дт 1521 Кт 631 Придбання основних засобів; Дт 6442 Кт 631 Податковий кредит з ПДВ; Дт 631 Кт 311 Розрахунки за отриманий товар; Дт 1091 Кт 1521 Введення в експлуатацію; Дт 1091 Кт 131 Нарахування амортизації; Дт 91 Кт 131 Нарахування амортизації при закритті звітного місяця.

З огляду на акт перевірки, співробітники податкової інспекції дійшли висновку про недотримання сторонами угоди вимог ст.656 ЦК України, відповідно до якої предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому, а також ст.264 ГК України, згідно якої здійснюється поставка продукції реально придбаної у інших суб'єктів господарювання або власного виробництва. Зокрема, код товару УКТ ЗЕД свідчить про імпортне походження товару, тоді як за інформацією інформаційної бази «Податковий блок» ПП «Віва Трейдінг» в травні 2014 р. не здійснювало імпортні операції. Так, підприємством у травні 2014 р. задекларовано лише показник ряд. 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту поточного періоду» та показник р. 25, 25.1 «Сума ПДВ яка сплачується до бюджету» в сумі 1004 грн. Відсутність задекларованих показників у р.20, 21, 22, 24 може свідчити про відсутність товарних залишків на початок та кінець звітного періоду - травень 2014 р. Також до перевірки не були надані товарно-транспортні накладні, які б підтверджували переміщення товару, придбаного позивачем у ПП «Віва Трейдінг».

Крім того, за умовами договору від 26.05.2014 р. № 33 Товар приймається по кількості - згідно з кількістю, зазначеною у накладних, по якості - згідно із сертифікатом якості або по іншим супровідним документам в порядку, передбаченому законодавством (п.2.4). Якість Товару, що поставляється за цим договором, має відповідати стандартам та технічним умовам у відповідності до технічної документації (п.3.1 розділу 3). При цьому до перевірки не було надано відповідних документів, які б підтверджували якість товару, чим не дотримано умови договору та приписи ст.ст. 673, 675 ЦК України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Однак позивачем документально не доведено дотримання вимог, встановлених ч.1, ч. 2, ст. 3 Господарського кодексу України в частині реалізації господарської діяльності, ч.1 ст. 55 Господарського кодексу України, в частині участі в господарських відносинах, реалізуючи господарську компетенцію.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Вирішуючи спір, суд враховує, що приймати на підтвердження даних податкового обліку можливо лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з поясненнями представника позивача на заперечення відповідача, останній наголошує на бездоказовості висновків податкового органу щодо нереальності господарських операцій, посилаючись на покладені в їх основу припущення та голослівність та фактично зважаючи на презумпцію дійсності. При цьому в обґрунтування протилежного позивач не наводить аргументацію, а надає мінімальний пакет документів для документування господарських операцій, як достатній для цілей оподаткування. З наданих же представником позивача первинних документів не вбачається їх зміст, підстави вчинення, умови поставки товару (робіт, послуг), мету придбання товару (робіт, послуг), що обумовлює висновок суду про дефект змісту та походження документів.

Отже позивачем не надано первинних документів у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, на підтвердження фактичного отримання послуг від контрагента.

Наведені обставини у сукупності та взаємозв'язку з фактами неподання позивачем доказів фактичного вчинення дій у процесі виконання розглядуваних операцій, були цілком об'єктивно оцінені співробітниками податкового органу як доказ безтоварності цих операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку підприємства.

Суд погоджується з висновками за актом перевірки про те, що результати, відображені у даних податкового обліку позивача за господарськими операціями фактично не настали. А якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Згідно ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 р. Суд вважає, що загальні інтереси спільноти полягають у підтриманні фінансової стабільності системи оподаткування ПДВ разом із її сукупністю нормам щодо нарахування ПДВ до сплати, податкових пільг, податкового кредиту та відшкодування ПДВ. Основними елементами підтримання такої стабільності слід визнати повне і своєчасне виконання усіма платниками ПДВ своїх зобов'язань щодо декларування та сплати ПДВ та, в кінцевому результаті, запобігання будь-яких видів шахрайських зловживань у вказаній системі. Щодо цього Суд визнав, що необхідно покладати край спробам зловживання у сфері оподаткування і що з метою попередження таких зловживань може бути розумним передбачати у національному законодавстві вимоги особливої обачливості для платників ПДВ.

У п. (b) «Порушення справедливого балансу між конкуруючими інтересами» Суд відзначив, що необхідно оцінити, чи заходи, вжиті зі сторони держави з метою підтримання фінансової стабільності системи оподаткування ПДВ і викорінення шахрайських зловживань в даній системі, були співрозмірними праву компанії-заявника на мирне користування своєю власністю.

Згідно п.38 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Інтерсплав» проти України» від 09.01.2007 р. Суд нагадав, що держави мають широкі межі самостійної оцінки у визначенні того, у чому полягає публічний інтерес, оскільки національний законодавчий орган, реалізуючи соціальну та економічну політику, має широке коло повноважень. Однак такі межі оцінювання не є абсолютними, і їх застосування підлягає перегляду органами Конвенції (див. рішення у справі "Lithgow and Others v. the United Kingdom" від 8 липня 1986 року, Серія А, N 102, стор. 50 - 51, пп. 121 - 122). На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про правомірність висновків за актом перевірки від 22.06.2015 р. № 925/15-03-22-03/0302/32790229 щодо порушення ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, внаслідок чого зменшено суму податкового кредиту у загальній сумі 993858 грн., в т.ч. сформованого по операціям з ПП «Віва Трейдінг» за звітний (податковий) період травень 2014 р. в сумі 99798 грн. та по операціям з ПП «Білдінг Стаф» за звітні (податкові) періоди квітень-травень 2014 р. в сумі 894059 грн., у зв'язку із чим суд не вбачає підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 16.07.2015 р. № , яким ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (14010100) на 993858 грн. та застосовано штрафу санкцію в розмірі 497294 грн.

Також беручи до уваги викладені вище обставини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість податкового повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1335240 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 667620 грн., в частині донарахувань податку на прибуток по взаємовідносинам із ПП «Білдінг Стаф» - в сумі 804605 грн. та по взаємовідносинам із ПП «Віва Трейдінг» - в сумі 4366 грн.

Однак суд не може погодитися із відповідними донарахуванням податку на прибуток оскаржуваним податковим повідомленням-рішення по взаємовідносинам із ПП «Буд-Системс» в сумі 526269 грн. та застосуванням штрафних санкцій відповідно 263134,50 грн. (50%), з огляду на наступне.

Перевіркою, оформленою актом від 22.06.2015 р. № 925/15-03-22-03/0302/32790229, встановлено, що в у періоді, що перевірявся (червень 2014 р.), ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» мало господарські взаємовідносини із ПП «Буд-Системс» на підставі укладених договорів підряду № 30/05/14-1 від 30.05.2014р., № 02/06/14-1 від 02.06.2014р., № 03/06/14-1 від 03.06.2014 р., в результаті чого завищено значення показника відображеного у р.05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на 4470030 грн.

Поряд із тим, судом встановлено, що вищезазначені господарські операції, які мали місце у червні 2014 р., були предметом розгляду по адміністративній справі № 815/13/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Камбіо-Стройсервіс» до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2014 року № , прийнятого на підстав акту перевірки № 2545/15-03-22-02/0302/32790229 від 27.11.2014 р., складеного за результатами перевірки ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» з питань правомірності формування податкового кредиту в частині господарських відносин з Приватним Підприємством «Буд-Системс» (код за ) за період з 01.06.2014р. по 30.06.2014 р.

За результатами судового розгляду вищезазначеної справи постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 р., позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Камбіо-Стройсервіс» задоволені у повному обсязі. В силу ч.3 ст.254 КАС України вищезазначене судове рішення набрало законної сили.

Вирішуючи справу, суди обох інстанцій виходили із того, що встановлені під час розгляду справи обставини у своїй сукупності свідчать про дійсність правочинів (договорів підрядів № 30/05/14-1 від 30.05.2014р., № 02/06/14-1 від 02.06.2014р., № 03/06/14-1 від 03.06.2014 р.), фактичність господарських операцій між TOB «Камбіо-Стройсервіс» та ПП «Буд-Системс», здійснених у червні 2014 р., їх правомірність і прозорість.

Суд враховує, що передбачене ч.1 ст.72 КАС України звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні встановлює обов'язок суду враховувати такі обставини при вирішенні даної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність преюдиційних підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16.07.2015 р. № в частині 526269 грн. та застосування штрафних санкцій відповідно у розмірі 263134,50 грн. (50%), у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) з позивача належить стягнути решту суми (90%) судового збору пропорційно до відхиленої частини позовних вимог (3494012 грн. (100%) від 789403,50 грн.(22%)).

З урахуванням викладеного, за результатами з'ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Камбіо-Стройсервіс» задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 16.07.2015 р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 526269 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 263134,50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Камбіо-Стройсервіс» () на корить Державного бюджету України за банківськими реквізитами: отримувач коштів - УК у м. Одесі/Київський район; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38016923; банк отримувача - ГУДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО) - 828011; рахунок отримувача - 4005; код класифікації доходів бюджету - 22030001, судовий збір в розмірі 3312,96 гривень (три тисячі триста дванадцять грн. 96 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Завальнюк