Справа № 2-а-261/10
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-261/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В., /

при секретарі Урсул Г.К., /

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кілія справу в порядку адміністративного судочинства за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до

НОНУ

Відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Ізмаїл і Ізмаїльського га автомобільно-технічної інспекції УДАЇ ГУМВС України в Одеській області

про

визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративною позовною заявою до Відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Ізмаїл і Ізмаїльського району та автомобільно-технічної інспекції УДАЇ ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВИ № 200857 від 26.07.2009 року, згідно з якою його було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді 255 гривень штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він є власником автомобіля НОМЕР_1. 26.07.2009 року, він на вказаному автомобілі їздив до м. Ізмаїл, Одеської області, правил дорожнього руху не порушував та працівниками ДАІ не зупинявся. У період з 03.08.2009 року по 06.09.2009 року, він був у відрядженні у місті Київ, а коли повернувся додому, дружина передала йому отриману 08.08.2009 року поштою постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та. додані до постанови фотографії. З зазначеною постанови він зрозумів, що 26.07.2009 року, о 12.45 годині, коли він запаркував своє авто на узбіччі проїжджої частини на вул. Пушкіна, у м. Ізмаїл, Одеської області, він порушив вимогу знаку «Зупинка заборонена». Після отримання постанови, він знов поїхав до міста Ізмаїл, де дійсно побачив, що неподалік від міста, де він раніше залишав належне йому авто, висить знак «Зупинку заборонено», але у звязку з тим, що цей знак погано можна побачити, так як його прикривають гілки дерев і він його не бачив коли паркував авто, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що позивачем 26.07.2009 року, о 12.45 годині, на вул. Пушкіна, у м. Ізмаїл було скоєно порушення ГІДР України, що відповідним чином було зафіксована. За скоєння правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Сам позивач не заперечує, що він порушив вимоги знаку «Зупинка заборонена», тому його посилання, на те, що постанову потрібно скасувати тільки із-за того що він не побачив дорожнього знаку є безпідставними, а позов не підлягаючім задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Гак судом достовірно встановлено і не оспорюється сторонами, що позивач є власником автомобіля ВАЗ - 21099 д/н НОМЕР_2. 26.07.2009 року о 12.45 годині, він зупинив свій автомобіль на узбіччі проїжджої частини вул. Пушкіна, у м. Ізмаїл, Одеської області.

З дослідженої в судовому засіданні постанови в справі про адміністративне правопорушення ВН № 200857 від 26.07.2009 року вбачається, що 26.07.2009 року в 12.45 годину, в м. Ізмаїл, по вул. Пушкіна, керуючі автомобілем НОМЕР_3, позивач не виконав вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Порушення зафіксовано приладом «Візир» № 0812557. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 гривень.

Викладене у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності підтверджується також двома фотографіями зробленими 26.07.2009 року приладом «Візир» № 0812557 о 12:45:19 годині та о 12:45:29 годині.

Постанова про адміністративне правопорушення та додані до неї фотографії відповідно до супровідного письма вих. № 7/55-8531 від 27.07.2009 року була надіслана відповідачу поштою.

Стаття 122 ч. 1 КУпАГІ передбачає відповідальність водіїв за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено, добросовісно, розсудливо).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року з наступними змінами і доповненнями "Про практику розгляду судами скарг на постанови по справах про адміністративні правопорушення" суд, розглядаючи такі справи, повинний перевірити: чи накладено адміністративне стяг нення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки провини, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність і його провина в його здійсненні; чи не сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), що виносив постанову про тяжкість скоєного правопорушення і наявність обтяжуючих обставин; чи накладене стягнення з урахуванням помякшуючих обставин, майнового положення особи.

Сталтя 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. ГІри цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення Кодексу України про адміністративне правопорушення, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

У відповідності до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відпові дат Юності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова осрба) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відео- запису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 6 ст. 258 Кодексу про адміністративні правопорушення України Кодексу у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі), або в районний, районний у місті, міській чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Дослідивши оскаржувану постанову та додані до неї у якості доказів фотографії, суд вважає, що постанова винесена у відповідності до вимог діючого законодавства, а провина ОСОБА_3 у скоєнні 26.07.2009 року адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП доказана у повному обсязі, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень накладено в межах санкції зазначеної статті.

На підставі наведеного суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-12, 160, 161, 163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Ізмаїл і Ізмаїльського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови ВН № 200857 від 26.07.2009 року якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 гривень штрафу - відмовити.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4