Справа № 2а-3656/10/0970
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2010 р. Справа № 2a-3656/10/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та припинення субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи,

в с т а н о в и в:

19.10.2010 року Державна податкова інспекція в Тисменицькому районі звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та припинення субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи. Позовні вимоги мотивувала тим, що підприємницька діяльність ОСОБА_1 підлягає припиненню згідно ч.2 ст.46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, як такого, що не подавав протягом року органам державної податкової служби документів фінансової звітності відповідно до закону.

На виконання вимог ч.3 ст.183-2 КАС України 19.10.2010 року відповідачу за адресою, яка зазначена в свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1, направлено копію ухвали про відкриття скороченого провадження, копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали подати заперечення проти позову. Однак кореспонденція, направлена ОСОБА_1, повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового звязку «за зазначеною адресою не проживає».

У відповідності до вимог ч.11 ст.35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази, суддя прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.02.2001 року зареєстрований Тисменицькою районною державною адміністрацією Івано-Франківської області як фізична особа підприємець (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) та взятий на податковий облік як платник податків Державною податковою інспекцією в Тисменицькому районі.

Згідно п. 17 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду з позовною заявою про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 9 Закону України Про систему оподаткування платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

З матеріалів справи вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не подавав податкову звітність до Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі більше одного року, а саме з червня 2009 року. Даний факт підтверджується довідкою Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі за № 2746/10/10-012 від 11.10.2010 року.

Згідно довідки Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі за № 54 від 06.10.2010 року ОСОБА_1 не має податкового боргу зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України підприємці зобов'язані не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Згідно з частиною першою ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно зі ст. 239 Господарського кодексу України до таких санкцій, зокрема, віднесено скасування державної реєстрації та ліквідація субєкта господарювання.

Пунктом 1 ст. 247 Господарського кодексу України передбачено, що у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

На підставі ч.2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", керуючись ст.ст.11, 71, 86, 160, 162, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (вул. Пільна, 8 А, м. Тисмениця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Постанову допустити до негайного виконання.

Згідно ч.1 ст.49 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців копію постанови направити державному реєстратору Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена 27.10.2010 року о 11:00 год.

Суддя Шумей М.В.