Справа № П/811/3153/15
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року Справа № П/811/3153/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі : головуючого - судді Хилько Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рос Агро" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.05.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірне податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем на підставі камеральної перевірки, в ході якої встановлено заниження товариством суми податкових зобов'язань, заявлених у податковій декларації за березень 2015 року в розмірі 59170 грн.. Такі висновки зроблено після перевірки показників податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 р. та додатків до неї на арифметико-логічні помилки. Натомість, висновок Кіровоградської ОДПІ про порушення підпункту "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого порушено підпункт 8 пункту 5 розділу III глави V, підпункту 4 пункту 6 розділу IV глави V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну України від 23.09.2014 р. №966, це методологічне порушення - є абсолютно незрозумілим, суперечить нормам Податкового кодексу України.

ТОВ "Рос Агро" направило, а Кіровоградська ОДПІ отримала податкову декларацію за березень 2015 року, в якій було включено (задекларовано) позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 59 170,00 грн. (код рядка 18); від'ємне значення до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 59 170,00 грн. (код рядка 20), а також сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку визначеної пунктом 200 '.3 статті 200' розділу V Кодексу (код рядка 20.2, код додатка Д2). Тобто, товариство на свій вибір, що відображено у заяві, що додається у складі податкової декларації за березень 2015 року заявило та задекларувало суму 59 170,00 грн. податку на додану вартість, в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року. Тому, висновок Кіровоградської ОДПІ в даному випадку про нарахування до сплати грошового зобов'язання (збільшення) податку на додану вартість в сумі 59 170,00 грн. є необґрунтованим та протиправними.

Також, на думку позивача є незрозумілим рішення про застосування до ТОВ "Рос Агро" штрафу в розмірі 50 % суми нарахованого податкового зобов'язання, оскільки така перевірка, а відповідно й прийняте рішення проведена вперше. Доказів визначення такого правопорушення платником податків повторно (протягом 1095 днів) перевіряючим не наведено, оскільки такі докази відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні 06.11.2015 р. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в підстав, зазначених у позові. Крім того, представником у судовому засіданні заявлено клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.59).

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав суду заперечення згідно змісту якого зазначив, що фактично ТОВ "Рос Агро" в березні 2015 року в складі декларації за лютий 2015 року (№ від 20.03.2015 року) в додатку 2 заява про збільшення розміру суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 Кодексу не подавалася, а така заява подана до декларації за березень 2015 року (№ від 20.04.2015 року) в сумі 59 170 грн., в результаті чого зазначене збільшення здійснено в системі електронного адміністрування - 20.04.2015 р.. Враховуючи зазначене, збільшення розміру суми податкового кредиту залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування задекларованого за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015 р. декларації, повинно було відображене в декларації за квітень, а не березень 2015 року. Таким чином, на порушення п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України ТОВ "Рос Агро" занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягають сплаті до бюджету на суму 59170 грн. (а.с.57-58).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.60).

Згідно ч.4 ст.122 КАС України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Водночас, за правилами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, враховуючи те, що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, у судовому засіданні 06.11.2015 р. суд дійшов висновку про можливість здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рос Агро" зареєстроване 17.02.2001 р. як юридична особа та перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків (а.с.35-47).

Судом встановлено, що ТОВ "Рос Агро" подано до Кіровоградської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за березень 2015 року, в якій відобразило в р.20 та р.20.2 суму 59 170 грн.. Значення рядка 18 (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання те податкового кредиту поточного звітного періоду) декларації за березень 2015 року відображено в сумі 59170 грн. (а.с.18-19).

У додатку 2 до декларації (Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх періодів до 01.02.2015 р.) за березень 2015 року (а.с.20) ТОВ „Рос Агро", відповідно до пункту 33 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України , згідно з підпунктом "а" заявлено про збільшення розміру суми податку, на яку мається право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену згідно з пунктом 200-1.3 статті 200-1 Кодексу, - суму 59170 грн..

29.04.2014 р. Кіровоградською ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Рос Агро" за березень 2015 р., за результатами якої складено акт №54/11-08-15/31308597 (а.с.6-8).

Згідно висновків, на порушення підпункту "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, підпункту 8 пункту 5 розділу III глави V, підпункту 4 пункту 6 розділу IV глави V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну України від 23.09.2014 р. №966 (у редакції наказу Мінфіну України від 23.01.2015 р. №13), ТОВ "Рос Агро" було занижено податкові зобов'язання на суму ПДВ - 59 170 грн., унаслідок методологічного порушення.

При цьому, в чому саме полягало вказане методологічне порушення в акті перевірки вказано не було.

На підставі акту податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.05.2015 р., згідно якого ТОВ "Рос Агро" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 88 755,00 грн., з них: 59 170 грн. - за основним платежем, та 29 585 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.9).

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишене без змін, скарги позивача - без задоволення (а.с.10-13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" , яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість. З урахуванням цих змін, внесених до Податкового кодексу України Законом України № 71, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджується поетапно (пункт 35 підрозділу 2 розділу XX Кодексу): з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено ст.200-1 Податкового кодексу України. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість". Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Порядок визначення сум, в межах яких платник податку має право зареєструвати податкові накладні, регламентовано п. 200-1.3 ст.200-1 Податкового кодексу України. Зокрема, платник податку може без додаткових перерахувань на електронний рахунок коштів зареєструвати податкову накладну із податковими зобов'язаннями, але в межах наявних у нього сум податкового кредиту, що підтверджуються податковими накладними, які, у свою чергу, постачальник товарів/послуг зареєстрував в ЄРПН. Але, згідно з оновленим п.35 підрозд.2 роз. ХХ ПКУ період з 01.02.2015 р. по 01.07.2015 р. є перехідним, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною п. 2001.3 цього Кодексу.

Відповідно з п.200-1.4 ст.200-1 Податкового кодексу України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 2001.3 статті 200-1 цього Кодексу; б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. За підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу. Якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої декларації, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню: а) або до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку; б) або на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов'язань з податку.

На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника .

Накопичені до 01 лютого 2015 року залишки від'ємного значення ПДВ повинні враховуватись в особливому порядку. Саме у зв'язку з цим Міністерством фінансів затверджено нову форму декларації з ПДВ, в якій для сум залишків від'ємного значення, непогашених станом на 01.02.2015, передбачено окремий розділ IV.

Пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення,

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Виходячи з наведеної вище норми, саме заява платника податків є подією, з якою пов'язане збільшення розміру суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні, та одночасне збільшення податкового кредиту. Заповнення такої заяви у складі декларації (починаючи з лютого 2015 р.) є достатньою підставою для включення заявлених у ній залишків ПДВ до податкового кредиту в цій же декларації. Платник податків самостійно вирішує, коли (в складі якої декларації) подати заяву та відобразити непогашені залишки ПДВ, а також напрям їх використання. При цьому, всі непогашені залишки сум ПДВ без проведення перевірок, тобто автоматично, в силу заповнення заяви (додатку 2 до декларації), підлягають врахуванню як у збільшення реєстраційної суми, так і податкового кредиту.

Якщо платник податків приймає рішення використати непогашені залишки ПДВ, він відображає таке рішення в декларації шляхом заповнення додатку 2. Відповідно, всі такі суми автоматично (без перевірок) мають збільшити реєстраційну суму в силу подання такої заяви (додатку 2 до декларації) та одночасно відображаються в рядку 20.2 декларації.

20.04.2015 р. позивачем було подано декларацію з ПДВ за березень 2015 р. № , в якій вказано про податкові зобов'язання (рядок 9) в сумі 59170 грн., позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту - 59170 грн. В рядку 20.2 декларації "від'ємне значення, що включаються до складу податкового кредиту поточного звітного періоду: у сумі залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПКУ, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних" вказана сума 59170 грн., яка виникла в попередніх податкових періодах. Склад даної суми наведений в таблиці 1 додатка 2 до декларації за березень 2015 року (а.с.18-20).

Відповідач не заперечує щодо факту та розміру від'ємного значення, що відображене позивачем в декларації з ПДВ за березень 2015 р.. Позивач виявив бажання врахувати суму від'ємного значення в рахунок поточного зобов'язання, що заперечує відповідач, зазначаючи, що позивач не має право використовувати дану суму від'ємного значення в декларації з ПДВ березня, а тільки в наступному податковому періоді.

Суд зазначає, що декларація з ПДВ надається до 20 числа місяця, наступного за звітним. Заява подається у складі звітності за відповідний звітний період. І суми податку, відображені у складі заяви за алгоритмами, наведеними у декларації, впливають на показники декларації саме за звітний період, за який подається декларація, а не на показники декларацій наступних звітних періодів. Податковий кодекс України зазначає, що саме за звітний період в якому було здійснено таке збільшення, а не за місяць, в якому прийняте рішення. Норми ПКУ взагалі не обмежують платника у часі, та періоді коли він може виявити бажання про врахування від'ємного значення попередніх періодів, що виникли до 1 лютого 2015 року.

Аналогічний порядок встановлено пп.8 п.5, пп. 4 п.6 розділу V Порядку № 966.

Таким чином, ні Податковий кодекс України, а ні Порядок № 966 не містять норми та алгоритму врахування збільшення суми, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПКУ за таким порядком, який викладено відповідачем у поданих запереченнях.

Позивачем складено й подано до відповідача податкову декларацію з ПДВ за березень 2015 р., Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 р. (Д2), в якому підприємством заповнено заяву та таблицю 1 такого змісту: Відповідно до пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу просимо: згідно з підпунктом "а" на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у розмірі п'ятдесят дев'ять тисяч сто сімдесят (59 170 грн.) гривен збільшити розмір суми податку, на яку матимемо право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену згідно з пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу.

У таблиці 1 додатку 2 заповнено графи 1, 3, 6, 7, 14. У розділі ІІІ декларації з ПДВ за березень 2015 р. заповнено рядок 26 "Суми залишку від'ємного значення попередніх періодів", значення якого дорівнює сумі, вказаної у графі 6 додатка Д2 (854 709 грн.).

Значення рядка 27 декларації дорівнює сумі, вказаної у графі 7 додатка 2 (59 170 грн.).

Значення рядка 20.2 декларації відповідає значенню рядка 27 (59 170 грн.). Згідно до підпункту 8 пункту 6 розділу V Порядку у ряд.31 вказується сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 26 рядок 27 + рядок 28 + рядок 29 рядок 30), значення даного рядка дорівнює сумі у графі 14 додатка 2 (а.с.18-20).

За вказаних обставин суд не вбачає порушень зі сторони позивача, які б слугували підставою для донарахування грошового зобов'язання та застосування штрафних санкцій.

Суд звертає також увагу на те, що в пункті 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податку скориставшись своїм правом переносить частину від'ємного значення на збільшення ліміту реєстрації податкових накладних, таке перенесення здійснюється без проведення перевірок, передбачених статтею 200 Податкового кодексу України (у тому числі і без проведення камеральної перевірки, яка передбачена п.200.10 Податкового кодексу України). Проте, відповідачем було проведена камеральна перевірка ТОВ "Рос Агро" саме на підставі п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України, що є порушенням вказаних законодавчих вимог.

Законом України від 28.12.14 р. № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (п. 3) встановлено, що у 2015 та 2016 р. перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість. Але позивач не заявляв відшкодування податку на додану вартість.

Відтак, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, тому позов слід задовольнити та скасувати дане рішення.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи це, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа..

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області № від 21.05.2015 року.

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рос Агро" (код -31308597) судовий збір у розмірі 1331,33 грн..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько