Справа № 415/186/15-а
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/186/15-а
Провадження № 2-а/415/15/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Добуграй В.К., Мішиній А.В., Ястребовій В.А.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська Луганської області адміністративну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке Автотранспортне підприємство 10920» до ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, треті особи Комунальне підприємство Лисичанської міської ради «Електроавтотранс», Приватне підприємство «Люкс авто - СДК», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 акціонерне товариство «Сєвєродонецьке Автотранспортне підприємство 10920» звернулось до Лисичанського міського суду з адміністративним позовом від 12.01.2015р. до ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд визнати дії ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради з організації проведення конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанськ, які мають відбутись 20 січня 2015 року, протиправними та зобов'язати ОСОБА_3 комітет Лисичанської міської ради відмінити проведення конкурсів, які, відповідно до оголошення в газеті «Новый путь» від 03.12.2015 року № 46 (14803), мають відбутись 20 січня 2015 року та організувати проведення нових конкурсів у відповідності вимог чинного законодавства України в сфері автомобільного транспорту та захисту економічної конкуренції, забезпечивши рівні умови для конкуренції усіх перевізників-претендентів.

23.02.2015 року до початку судом розгляду справи по суті позивач - ОСОБА_4 акціонерне товариство «Сєвєродонецьке АТП 10920» звернулось до Лисичанського міського суду з заявою про заміну предмету позову, в якій просить суд визнати дії ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанськ, які мають відбутись 03 лютого 2015 року протиправними та незаконними, визнати рішення ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради від 02.12.2014р. № 397 в частині пункту 2 протиправними та незаконними і скасувати рішення та визнати рішення конкурсного комітету, прийняті за результатам конкурсів на право надання послуг з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанська, прийняті від 09 лютого 2015р. протиправними та скасувати рішення.

23.04.2015 року до початку судом розгляду справи по суті позивач - ОСОБА_4 акціонерне товариство «Сєвєродонецьке АТП 10920» звернулось до Лисичанського міського суду з заявою про заміну предмету і підстав позову, в якій просить суд визнати дії ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанськ, оголошених в газеті «Новый путь» від 03.12.2014 року № 46 (14803) і проведених 09.02.2015р., протиправними та незаконними, визнати рішення відповідача від 02.12.2014р. № 397 в частині 2 пункту протиправним і скасувати рішення в частині 2 (другого) пункту, а також визнати рішення конкурсного комітету, прийняті за результатами конкурсів на право надання послуг з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанська від 09.02.2015р., оформлені протоколом №1 від 16.02.2015р., протиправним та скасувати рішення.

З аналізу даної заяви про зміну предмету і підстав позову від 23.04.2015 року суд вбачає, що був змінений лише предмет позову, підстави ті самі, що були зазначені в позові від 12.01.2015 року, а тому суд приймає дану заяву від 23.04.2015 року, як заяву про зміну предмету позову, що відповідає вимогам ст. 51 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в газеті «Новый путь» від 03.12.2014 року № 46 (14803) відповідачем, як організатором перевезень у місті Лисичанськ, було розміщено оголошення про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанськ, згідно з яким останнім днем прийняття документів від перевізників-претендентів для участі в конкурсі було встановлено 10.01.2015 року та датою проведення конкурсів було визначено 20.01.2015 року. В зазначеному оголошенні було розміщено об'єкти конкурсів, формування яких, відповідно до вимог чинного законодавства України, покладено на організатора перевезень. Вважає, що організація відповідачем зазначених конкурсів, в тому числі, рішення прийняті щодо його організації, вчинені з порушенням вимог чинного законодавства України в сфері автомобільного транспорту та захисту економічної конкуренції, що грубо порушує права та законні інтереси позивача, а так, є протиправними та незаконними, оскільки виконавчим комітетом Лисичанської міської ради, як організатором зазначеного конкурсу, було визначено (сформовано) з порушенням вимог чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, а також, вимог законодавства в сфер захисту економічної конкуренції об'єкт конкурсу № 1. Позивач, як на обгрунтування позовних вимог, посилається на висновок Антимонопольного комітету України під час розгляду справи № 20-26.13/78-14, щодо встановлення відповідності чинному законодавству в сфері захисту економічної конкуренції проведеного Управлінням інфраструктури та туризму Луганської облдержадміністрації конкурсу від 25.12.2014 року.

Зазначив також, що дії виконавчого комітету Лисичанської міської ради призвели до спотворення конкуренції, створення умов для допущення монополізації на ринку, створення нерівних умов для перевізників, порушення прав перевізників на рівність умов з іншими учасниками конкурсу, на конкурентне середовище на ринку послуг та вільний доступ до нього, які, в свою чергу, роблять проведення такого конкурсу таким, що проводиться з порушенням чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, зокрема, ст. 5 Закону, п. 5 Порядку та в сфері захисту економічної конкуренції, зокрема, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а звідси умови організації проведення конкурсів є незаконними, протиправними та такими, а самі конкурси такими, проведення яких підлягає скасуванню, скасуванням рішень щодо організації його проведення.

Посилаючись на положення та вимоги абз. 11 ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 21 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування затвердженого постановою КМУ від 03.12.2008 року № 1081, позивач вбачає обов'язковість організатора з визначення робочого органу для організації проведення засідань конкурсного комітету, забезпечення і підготовки матеріалів для проведення конкурсів, з порушенням яких відповідачем було проведено конкурси від 09.02.2015 року.

Позивач також зазначив, що рішення прийнятті за результатами засідання конкурсного комітету від 09.02.2015 року, які були оформлені протоколом від 16.02.2015 року - прийняті конкурсним комітетом на засіданні із порушенням п. 49 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Вищезазначеним оголошенням про проведення конкурсів було встановлено, що документи для участі в них приймались управлінням економіки Лисичанської міської ради в строк до 10 січня 2015 року.

Однак, позивач вважає, що організатором конкурсу протиправно було позбавлено перевізників - претендентів, в тому числі позивача, можливості подання документів на участь у конкурсі, оскільки останнім днем подання документів було свідомо, умисно та протиправно визначено вихідний день (субота), оскільки, відповідач не міг не знати, що вихідний день не робочим днем, а тому, свідомо встановили останнім днем для подання документів день, в який їх подати було неможливо. По-друге, три дні, які передували останньому дню для подання документів, 07 та 09 січня, також, були неробочими днями. 07 січня є святковим неробочим днем, а 08 та 09 січня були визначені неробочими днями розпорядженням міського голови від 15.12.2014 року № 407. Так, будь-яких змін щодо останнього строку для подання документів для участі у конкурсах та дати проведення самих конкурсів шляхом розміщення відповідного оголошення у належному друкованому засобів масової інформації, проведено не було. Позивач вважає, що зазначеними діями відповідач ввів в оману перевізників, які мали бажання прийняти участь у конкурсах, унеможливив для позивача подання для участі в конкурсах необхідних документів, а також, з'ясування реквізитів для здійснення оплати за участь в конкурсах, чим грубо порушив права та законні інтереси позивача і вимоги чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, які регулюють порядок проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах. На підставі вищевикладеного просили суд позов задовольнити.

Представником відповідача ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради до суду були подані письмові заперечення на адміністративний позов в обґрунтування яких, представник зазначив що ОСОБА_3 комітет Лисичанської міської ради вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: згідно з рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради № 26 від 03.02.2014 року організатором конкурсу визначений виконавчий комітет, що відповідає вимогам закону. Саме в межах вищезазначених повноважень виконавчий комітет визначив першим об'єктом конкурсу маршрути: № 101, № 102-а, № 105, № 106, № 111. Рекомендацій Антимонопольного комітету України про те, що виконавчим комітетом Лисичанської міської ради при формуванні об'єкта конкурсу № 1, було порушено законодавство у сфері захисту економічної конкуренції, відносно організації перевезень не було. Вважає, що встановлення порушень законодавства про захист економічної конкуренції з боку органів місцевого самоврядування належить саме до повноважень Антимонопольного комітету У країни, а не до суду. Зазначив, що і Законом України «Про автомобільний транспорт» і Порядком № 1081 дозволено формувати об'єкт конкурсу з декількох маршрутів. ОСОБА_3 комітетом в 2013 року було оголошено конкурс на визначення робочого органу в газеті «Новый путь» від 03.12.2014 року № 46 (14803), але в зв'язку з відсутністю претендентів виконавчий комітет самостійно проводить конкурсі і не більше ніж 2 роки з моменту оголошення. Таким чином, порушення з боку виконавчого комітету ст. 44 Закону У країни «Про автомобільний транспорт» та п.21 Постанови № 1081 не вбачається. Стосовно протоколу конкурсної комісії, складеного за результатами проведених конкурсів, які відбулись 09.02.2015 року, зазначив, що в протоколі міститься і кінцева дата складання протоколу, в межах строку визначеного п. 49 Порядку № 1081, і дата коли відбувся конкурс. Крім того, посилання позивача, що він мав на меті прийняти участь у конкурсі, але не здав документи тільки в зв'язку з тим, що закінчився термін прийому документів, а ні як не з підстав порушення з боку виконавчого комітету законодавства у сфері економічної конкуренції. Враховуючи вимоги п. 28 Порядку № 1081 оголошення було розміщено в газеті ще 03.12.2014 року, тобто більше ніж за 30 календарних днів і у позивача було достатньо часу для подання документів. На підставі вище викладеного, просив суд відмовити позивачу в задоволені позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні, викладеним в обґрунтування позовних вимог, змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених в письмових запереченнях, що надані суду, та просила відмовити позивачу у задоволенні змінених позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представник третьої особи - Комунального підприємства Лисичанської міської ради «Електроавтотранс» ОСОБА_5 позов не підтримав та заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи - Приватного підприємства «Люксавто-СДК» ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходить з того, що при розгляді даної справи слід керуватися приписами Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Сєвєродонецьке Автотранспортне підприємство 10920» вважає, що відповідач ОСОБА_3 комітет Лисичанської міської ради своїми діями ввів в оману перевізників, які мали бажання прийняти участь у конкурсах, унеможливив для позивача подання для участі в конкурсах необхідних документів, а також, з'ясування реквізитів для здійснення оплати за участь в конкурсах, чим грубо порушив права та законні інтереси позивача і вимоги чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, які регулюють порядок проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах.

Представник позивача у зазначеній позовній заяві просить суд: 1) визнати дії ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанськ, оголошених в газеті «Новый путь» від 03.12.2014 року № 46 (14803) і проведених 09.02.2015р. проти правити та незаконними; 2) визнати рішення відповідача від 02.12.2014р. № 397 в частині 2 пункту протиправним і скасувати рішення в частині 2 (другого) пункту; 3) визнати рішення конкурсного комітету, прийняті за результатами конкурсів на право надання послуг з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанська від 09.02.2015р., оформлені протоколом №1 від 16.02.2015р., протиправним та скасувати рішення.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним розглянути насамперед позовні вимоги щодо визнання дій ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанськ, оголошених в газеті «Новый путь» від 03.12.2014 року № 46 (14803) і проведених 09.02.2015р. протиправними та незаконними, для того, щоб встановити чи є підстави для визнання рішення відповідача від 02.12.2014р. № 397 в частині 2 пункту протиправним і скасування рішення в частині 2 (другого) пункту, а також для визнання рішення конкурсного комітету, прийняті за результатами конкурсів на право надання послуг з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанська від 09.02.2015р., оформлені протоколом № 1 від 16.02.2015р., протиправним та скасування цього рішення, адже ці вимоги є похідними від позивних вимог в частині визнання дій ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міста Лисичанськ, оголошених в газеті «Новый путь» від 03.12.2014 року № 46 (14803) і проведених 09.02.2015р. протиправними та незаконними.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 акцірнерне товариство «Сєвєродонецьке Автотранспортне підприємство 10920» 28.12.1995р. зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 967630, ідентифікаційний код 03113294.

ОСОБА_3 комітетом Лисичанської міської ради Луганської області у газеті «Новый путь» від 03.12.2014 року № 46 (14803) оголошено конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування та на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування. Конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування провадяться відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядком проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування», затвердженим постановою КМУ від 03.12.2008 року № 1081 та постановою КМУ від 12.05.2009 року № 525. Конкурс відбудеться 20 січня 2015 року о 14.00 годині.

Згідно з протоколом № 1 засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсу з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування м. Лисичанська від 16.02.2015 року вирішено визнати КП Лисичанської міської ради «Електроавтотранс» переможцем конкурсу за обєктом № 1 із укладанням договору на 5 років. Вирішено визнати КП Лисичанської міської ради «Електроавтотранс» переможцем конкурсу за обєктом № 2 із укладанням договору на 1 рік. Вирішено визнати ПП «Люкс - авто - СДК» переможцем конкурсу за обєктом № 3 із укладанням договору на 1 рік та ПП «ЛИС АВТО ТРАНС» претендентом, який посів друге місце.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту спрямовані на створення рівних умов для роботи всіх суб'єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність у сфері автомобільного транспорту, обмеження монополізму та розвиток конкуренції.

Відповідно до аб. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на міських автобусних маршрутах загального користування покладається - на виконавчий орган міської ради відповідного населеного пункту.

Згідно із визначенням термінів і п. 4 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 № 1081 визначено, що організатором на автобусному маршруті загального користування є: виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту - на автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут).

Відповідно до п. 5 цього Порядку метою визначення автомобільного перевізника на конкурсних засадах є: реалізація основних напрямів розвитку галузі автомобільного транспорту; створення безпечних умов для перевезення пасажирів автомобільним транспортом; покращення якості пасажирських перевезень; створення конкурентного середовища; забезпечення оновлення рухомого складу; підвищення рівня безпеки перевезень пасажирів; забезпечення виконання соціально значущих перевезень.

Згідно п. 6. Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування об'єктом конкурсу може бути:

- маршрут (кілька маршрутів) та/або оборотний рейс (кілька оборотних рейсів) міжміського автобусного сполучення;

- маршрут (кілька маршрутів) міського або приміського автобусного сполучення;

- сукупність оборотних рейсів міського або приміського автобусного сполучення за умови, що кількість таких рейсів на об'єкті конкурсу становить не менш як 50 на день.

- сукупність маршрутів приміського та маршрутів або оборотних рейсів міжміського сполучення.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Відповідно до п. 7 цього Порядку КМУ № 1081 від 03.12.2008р. об'єкт конкурсу визначається організатором. Згідноз п. 8 Порядку рішення про переможця конкурсу приймається конкурсним комітетом.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім обов'язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, який включає міські та приміські автобусні маршрути загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту (яке здійснюється у тому числі через місцеві органи виконавчої влади) є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг. Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту спрямовані, зокрема, на забезпечення балансу інтересів держави, органів місцевого самоврядування, користувачів транспортних послуг та підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб суб'єктів господарювання на автомобільному транспорті незалежно від форм власності.

Згідно із статтею 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначає Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081, такий Порядок є обовязковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

В абзацах третьому, четвертому та восьмому пункту 2, пункті 6 Порядку наведено визначення таких термінів: конкурсний комітет постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу; організатор орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс; умови конкурсу встановлені організатором (обов'язкові та додаткові) умови перевезень пасажирів, які повинні виконувати автомобільні перевізники, визначені на відповідному об'єкті конкурсу: обєкт конкурсу маршрут (кілька маршрутів) міського або приміського автобусного сполучення.

З аналізу вищенаведених норм закону суд доходить висновку, що відповідно до ст. 19 Конституції України та в силу своїх повноважень виконавчий комітет Лисичанської міської ради, згідно з рішенням № 26 від 03.02.2014р. правомірно організував конкурс, визначив умови перевезення, визначив обєкти конкурсу маршрути: № 101, № 102-а, № 105, № 106, № 111. При прийнятті вищевказаних рішень виконавчий комітет Лисичанської міської ради діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рекомендації Антимонопольного комітету України від 09.09.2014р. № 22-рк про припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які були залучені до матеріалів справи позивачем, Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 20-26.13/78-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Управлінням інфраструктури та туризму Луганської обласної державної адміністрації та подання Департаменту з питань оскарження рішень у сфері державних закупівель від 20.08.2014р. № 20-26.13/78-14/155-спр, дійшов висновків що умови проведення вказаним організатором згаданого конкурсу порушують вимоги частини 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», визнано антиконкурентними діями організатора та рекомендовано організувати проведення нового конкурсу, забезпечивши умови для конкуренції учасників. Об'єкт конкурсу організатором конкурсу було сформовано за тим же принципом з порушенням вимог що штучно обмережує конкуренцію на ринку, усуває та спотворює конкуренцію, створює умови монополізації на ринку.

Позивач посилаючись, на вищевикладені рекомендації Антимонопольного комітету України, прийняті стосовно Управління інфраструктури та туризму Луганської обласної державної адміністрації, зазначав, що аналогічна ситуація склалась і з конкурсом, який проводить ОСОБА_3 комітет Лисичанської міської ради, тому подібні рекомендації стосуються і ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради.

Суд не приймає до уваги доводи і посилання Позивача на вказані рекомендації Антимонопольного комітету України з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, визначення економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку;

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб'єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов'язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з метою однакового застосування норм законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, Антимонопольний комітет України дає рекомендаційні роз'яснення з питань застосування цього законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнаються:

- заборона або перешкоджання створенню нових підприємств чи здійснення підприємництва в інших організаційних формах у будь-якій сфері діяльності, а також встановлення обмежень на здійснення окремих видів діяльності, на виробництво, придбання чи реалізацію певних видів товарів;

- пряме або опосередковане примушення суб'єктів господарювання до вступу в асоціації, концерни, міжгалузеві, регіональні чи інші форми об'єднань або здійснення узгоджених дій концентрації суб'єктів господарювання в інших формах;

- пряме або опосередковане примушення суб'єктів господарювання до пріоритетного укладення договорів, першочергової поставки товарів певному колу споживачів чи першочергового їх придбання у певних продавців;

- будь-яка дія, спрямована на централізований розподіл товарів, а також розподіл ринків між суб'єктами господарювання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи закупівель або за колом споживачів чи продавців;

- встановлення заборони на реалізацію певних товарів з одного регіону країни в іншому або надання дозволу на реалізацію товарів з одного регіону в іншому в певному обсязі чи за виконання певних умов;

- надання окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції;

- дія, внаслідок якої окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання створюються несприятливі чи дискримінаційні умови діяльності порівняно з конкурентами;

- дія, якою встановлюються не передбачені законами України заборони та обмеження самостійності підприємств, у тому числі щодо придбання чи реалізації товарів, ціноутворення, формування програм діяльності та розвитку, розпорядження прибутком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно із ст. 24 цього Закону рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з метою запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, підвищення передбачуваності його застосування Антимонопольний комітет України чи адміністративна колегія Антимонопольного комітету України може надавати суб'єктам господарювання на підставі наданої ними інформації висновки у формі рекомендаційних роз'яснень щодо відповідності дій суб'єктів господарювання положенням статей 6, 10 та 13 цього Закону та статті 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про захист економічної конкуренції» орган Антимонопольного комітету України мають право надавати рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктам господарювання, об'єднанням стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють, а у разі, якщо порушення припинено, - щодо вжиття заходів для усунення наслідків цих порушень. Рекомендації надаються у формі листа. Рекомендації органів Антимонопольного комітету України підлягають обов'язковому розгляду органами чи особами, ким вони надані.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду.

На підставі викладеного, суд не бере до уваги долучені позивачем рекомендації Антимонопольного комітету України від 09 вересня 2014р. № 22-рк, оскільки вони стосуються розгляду матеріалів справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Управлінням інфраструктури та туризму Луганської обласної державної адімністрації та не стосуються порушення законодавства про захист економічної конкуренції ОСОБА_3 комітетом Лисичанської міської ради, а тому є неналежним доказом.

Окрім цього, відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Антимонопольний комітет України чи адміністративна колегія Антимонопольного комітету України надає суб'єктам господарювання на підставі наданої ними інформації висновки у формі рекомендаційних роз'яснень щодо кожного конкретного випадку, які не є нормативно-правовим актом, адже не містить загальнообовязкових правил поведінки (норми), а отже не є обовязковими для виконання та не можуть бути застосовані під час розгляду адміністративних справ судами за принципом аналогії закону або аналогії права.

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, передбачена обовязкова наявність рекомендації Антимонопольного комітету України в кожному конкретному випадку, крім того, вирішиння питання щодо наявності порушеннь в сфері дотримання законодавства про захист економічної конкуренції, в сфері сприяння розвитку добросовісної конкуренції тощо, покладено виключно на Антимонопольний комітет України.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, чого позивачем зроблено не було.

Згідно ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач надав обґрунтування правомірності прийнятих рішень, позивачем не надано допустимого і належного доказу порушення Відповідачем законодавства в сфері захисту економічної конкуренції.

Крім того, судом також не виявлено порушення з боку виконавчого комітету ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 21 Постанови № 1081, адже з аналізу протоколу № 1 вбачається, що він містить дату, коли відбувся конкурс 09.02.2015р. і кінцеву дату складання протоколу 16.02.2015р., що відповідає вимогам п. 49 Порядку № 1081, рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору.

Щодо посилань позивача на порушення строків проведення конкурсу, то слід звернути увагу, що п. 28 Порядку № 1081 передбачено, що організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів (без будь-яких обмежень щодо святкових та неробочих днів) до початку конкурсу оголошення про конкурс.

Оголошення було розміщено в газеті «Новый путь» від 03.12.2014 року № 46 (14803), Конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування повинен був відбутись 20 січня 2015 року о 14.00 годині, тобто більше ніж за 30 календарних днів.

Відповідно до ст. 254 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Таким чином, позивач мав можливість подати документи в перший робочий день після вихідного, тобто 12.01.2015 року.

Судом не виявлено будь яких порушень законодавства, щодо порушення строків призначення конкурсу, термінів прийому документів від усіх бажаючих прийняти участь в цьому конкурсі, позивачем не доведено порушення його права прийняти участь у конкурсі.

Таким чином, з вищевикладених мотивів не підлягає задоволенню й решта позовних вимог.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Розглянувши доводи позивача про протиправність дій ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів, а також твердження про протиправність рішення ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради від 02.12.2014р. № 397 і рішення конкурсного комітету про результати конкурсів, оформлене в протоколі № 1 від 16.02.2015 року, і виходячи із оцінки наданих доказів при всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд не встановив жодних ознак порушень прав та свобод, гарантованих Конституцією України та нормативно-правовими актами України, та за таких обставин факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, суд вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 2, 8-11, 69, 70, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції, ст.ст. 1, 24, 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет», ст.ст. 1, 4, 14, 15, 46 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст.ст. 5, 7, 43, 44 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.п. 4, 5, 6, 7, 10, 49 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке Автотранспортне підприємство 10920» до ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, треті особи Комунальне підприємство Лисичанської міської ради «Електроавтотранс», Приватне підприємство «Люкс авто-СДК», залишити без задоволення повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА