Справа № 817/986/15
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" листопада 2015 р. Справа № 817/986/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "25" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 27.03.2015 № 46940027, мотивуючи тим, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області не дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» в частині направлення боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження, йому не було відомо про наявність виконавчого провадження, адже станом на 01.04.2015 постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавчий лист Рівненського міського суду Рівненської області від 05.08.2014 по справі № 2-6067/11 про стягнення із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит " в особі філії "Північно-Західне регіональне управління " АТ "Банк "Фінанси та кредит" заборгованість за кредитним договором у розмірі: по кредиту 2 999 990 гривень 15 коп., сума заборгованості по процентах 2 845 331 гривня 56 коп., пені на загальну суму 3 000 000 гривень, а всього на загальну суму 8 845 321 гривня 71 коп., та стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та кредит" сплачений судовий збір в сумі 3441 гривень.

19.03.2015 на підставі статей 17, 18, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем, за заявою стягувача, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46940027.

Як вбачається з змісту постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46940027, державним виконавцем, було надано боржнику строк для добровільного (самостійного) виконання виконавчого листа до 26.03.2015року та попереджено про стягнення виконавчого збору та витрат пов'язаних з провадженням виконавчих дій, у разі виконання виконавчого лист в примусовому порядку.

27.03.2015, відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 3.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої 02.04.2012 наказом Міністерства юстиції України № 512/5, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 504317,13 грн.

Вказана постанова про стягнення виконавчого збору, на переконання позивача є протиправною, та підлягає скасуванню, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував і відповідно був позбавлений можливість виконати виконавчий документ в добровільному порядку до 26.03.2015.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того , що постанова про відкриття виконавчого провадження № 46940027 була направлена Позивачу 20.03.2015 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 399, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження». Позивачем на час звернення до суду із вказаним позовом рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 2-6067/11, на підставі якого 05.08.201 видано виконавчий лист за яким він являється боржником - не виконано, що спростовує посилання представника позивача на намір виконати рішення суду в добровільному порядку.

Оцінюючи таку позицію суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі їхнього невиконання у добровільному порядку, визначаються Законом України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження»

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

В той же час в матеріалах справи, відсутні докази про отримання позивачем саме постанови про відкриття виконавчого провадження № 46940027.

Із наданих до суду списків відправки листів, згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с.31-32) та рекомендованого поштового відправлення (а.с.39), не можливо встановити , які саме документи були направлені позивачу і чи була направлена саме постанова відкриття виконавчого провадження.

При цьому, як зазначає позивач , про наявність виконавчого провадження йому стало відомо виключно з отриманої постанови про стягнення виконавчого збору, а копію постанови про відкриття виконавчого провадження він навіть на момент подання позову на отримував. Дані обставини не спростовані в судовому засіданні.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, за приписами даної правової норми виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Аналогічна позиція викладена в пункті 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», яким надано роз'яснення, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Крім того, в постанові від 26.06.2014 по справі К/800/32360/13 Вищий адміністративний суд звернув увагу на те, що за своєю правовою природою виконавчий збір є грошовою сумою, яка стягується з боржника у разі невиконання ним рішення у строк, встановлений для добровільного виконання, що зумовлює необхідність здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання.

Згідно із вимогами ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, зміст яких державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, передбачений законом порядок повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження встановлено для того, щоб боржник, з однієї сторони, мав можливість скористатися своїм правом на оскарження постанови та добровільне виконання рішення суду без наслідків примусового виконання, а з іншої - щоб виконавча служба мала докази повідомлення боржника про надання строку для самостійного виконання.

Крім того, статтею 35 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Тобто, закон дозволяє добросовісному боржнику, в разі позбавлення його можливості скористатися правом, зокрема, виконати рішення суду в добровільному порядку, звернутися з відповідною заявою до виконавчої служби і відкласти виконавчі дії у зв'язку з неотриманням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як встановив суд, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів, отримання позивачем саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2015 року, а тому у зв"язку з неотриманням постанови про відкриття виконавчого провадження до 26.03.2015 року позивач був позбавлений права виконати рішення в добровільному порядку. Вказана обставина призвела до неможливості використати ОСОБА_3 своє гарантоване право та виконати рішення суду до 26.03.2015 року.

При цьому як зазначає позивач, постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2015 року була отримана позивачем 18.04.2015 року, а постанова про стягнення виконавчого збору винесена відповідачем 26.03.2015 року, тобто до моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником.

З наведеного випливає, що державний виконавець мав право виносити постанову про стягнення виконавчого збору, а також розпочинати виконавче провадження на виконання даної постанови лише у випадку, якщо боржник був повідомлений про відкрите щодо нього виконавче провадження, а також був ознайомлений з наявним у нього правом самостійно виконати рішення суду та не виконав його у строк, передбачений ЗУ "Про виконавче провадження".

З огляду на те, що виконавчий збір є санкцією майнового характеру за невиконання боржником судового рішення самостійно у встановлений для цього строк, і що законом визначено підстави для її застосування, доводи апеляційної скарги про " фактичну" обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження, є безпідставними.

Зазначена правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалах від "30" жовтня 2014 р. у справі К/800/20837/14, від 16 квітня 2015 року у справі К/800/17430/15.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те , що обов'язок державного виконавця розпочати примусове виконання виконавчого листа та винесення постанови про стягнення виконавчого збору пов'язується не із датою отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а із закінченням строку наданого для добровільного (самостійного) виконання постанови, який обчислюється із моменту винесення постанови.

Отже, дії державного виконавця щодо передчасного винесення постанови про стягнення виконавчого збору є неправомірними, а постанова ВП №46940027 підлягає скасуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення підлягає скасуванню як таке, що не відповідає нормам матеріального права та ухвалює нове - про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "25" травня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Дудки І.О. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ВП №4694007від 27.03.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області вул.Замкова,22а,м.Рівне,33000

4-третій особі: - ,