Справа № 2а-10907/11/2670
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2011-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 серпня 2011 року № 2а-10907/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Блажівська Н. Є., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

За позовом Державного підприємства «Служба міжнародних автомобільних перевезень»
до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві
провизнання незаконним дій та скасування постанови

В С Т А Н О В И В

Державне підприємство «Служба міжнародних автомобільних перевезень»звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними дій старшого державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва про стягнення виконавчого збору з ДП «СМАП»; скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва про стягнення виконавчого збору від 24 червня 2011 року з ДП «СМАП»за невиконання рішення Ужгородського міськрайонного суду про зобовязання ДП «СМАП»поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора ВСМАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (частина 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається зі змісту позовних вимог та доданих до позовної заяви документів, Позивачем оскаржуються дії та постанова Відповідача про стягнення з боржника виконавчого збору від 24 червня 2011 року, щодо виконання виконавчого листа № 2п-9662/10 від 4 травня 2011 року, що видав Ужгородський міськрайонний суд, про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу Служби міжнародних автомобільних перевезень «Тиса»ДП «Служба міжнародних автомобільних перевезень»Державної автотранспортної служби України Міністерства інфраструктури України, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 статі 384 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відтак, з огляду на те, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено імперативний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби при виконанні виконавчих документів, виданих в порядку цивільного судочинства (при примусовому виконанні судових рішень в цивільних справах), даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що дану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належать розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд також звертає увагу Позивача на те, що позовна заява повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 2, 3, 17 та пунктом 1 частиною 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Попередити Позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н. Є. Блажівська