Справа № 2-а-2210/11
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-2210/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2011року с-ще Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Микитенко В.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації про зобовязання нарахувати щомісячну грошову компенсаційну вартість продуктів харчування,-

ВСТАНОВИВ:

18.08.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації у якому просив зобовязати відповідача здійснити нарахування йому по 1 категорії щомісячну грошову компенсаційну вартість продуктів харчування з урахуванням подорожчання продовольчих товарів у торгівельній мережі Полтавської області виходячи із середніх цін на продукти харчування з розмірі 853 грн. 52 коп. за період з 01.03.2011 року та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, а тому має право на отримання пільг, компенсацій і допомоги, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі право на забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обовязковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання та компенсацією 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоровя України, починаючи з 01.03.2011 року за виключенням раніше виплачених сум.

Проте нарахування та виплата вказаної соціальної пільги здійснювалася відповідачем в значно менших розмірах, ніж передбачено законом.

Раніше з письмовою заявою позивач звертався до управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації з проханням вжити заходів щодо забезпечення його продуктами харчування за медичними нормами з обовязковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання та компенсацією 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоровя України, проте в цьому йому було відмовлено.

Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації надало заперечення проти позову, з якого вбачається, що заявлений позов відповідач не визнає, вказуючи на те, що його дії по наданню зазначеної пільги є цілком законними, оскільки вони проводили нарахування та виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в межах бюджетних асигнувань на ці цілі, передбачених Законами України Про Державний бюджетна відповідний рік та наказами Міністерства праці та соціальної політики України від 31.05.2010 року № 113 та від 24.01.2011 року № 23, якими було визначено розміри вказаних виплат та порядок їх проведення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Поданий адміністративний позов не має предметом встановлення протиправності рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, тому суд розглядає справу на засадах змагальності сторін, при цьому відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 444783, виданого 13.04.2006 року. (а.с.3)

Відповідно до листа управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації від 25.02.2011 року № 02-777, позивачеві як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії виплачується грошова компенсація вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 308 грн. щомісячно на підставі наказів Міністерства праці та соціальної політики України від 31.05.2010 року №113 та від 24.01.2011 року № 23 Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи…(а.с.4)

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обовязковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання та компенсацією 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоровя України.

Фізіологічні (медичні) норми забезпечення продуктами харчування розроблені Міністерством охорони здоровя України згідно з постановою КМУ від 21.05.1992р.№ 258 Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. (Додаток № 4 до вказаної постанови).

Цією постановою надано Міністерству праці та соціальної політики право визначати виходячи із розроблених Міністерством охорони здоров'я фізіологічних (медичних) норм харчування (додаток N 4) і середніх цін на продукти харчування, що склалися у регіоні, розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування, встановлені вказаним Законом для громадян, віднесених до 1 і 2 категорії, для потерпілих дітей у разі захворювання кровотворних органів (гострі лейкози), щитовидної залози (аденома, рак), злоякісними пухлинами, а також для батьків потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та шкільні заклади і не забезпечуються продуктами харчування на суму середньої вартості харчування в цих закладах і не перебувають на повному державному забезпеченні.

20.09.2005 р. було прийнято постанову КМУ № 936 Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно п. 9 якої сума коштів на забезпечення продуктами харчування, встановлюється облдержадміністраціями, а з 2007року Міністерством праці та соціальної політики України.

Наказами Міністерства праці та соціальної політики України від 31.05.2010 року № 113 та від 24.01.2011 року № 23, було визначено розміри вказаних виплат, зокрема в сумі 308 грн. щомісячно та порядок їх проведення.

Указані накази є чинними нормативно-правовими актами та обовязковими для виконання у тому числі відповідачем у справі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із п.2 ч.1 ст.9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.

Зважаючи, що встановлення суми коштів на забезпечення громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи продуктами харчування покладено на Міністерство праці та соціальної політики України, отже ні відповідач ні суд не наділені указаними повноваженнями, обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права не може бути прийнятий судом, оскільки за наявності чинних правових актів, які до речі не оспорюються позивачем та до яких фактично відсилає наведений позивачем п. 14 ч. 1 ст. 20 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що за своєю правовою природою має бланкетний характер, суд не може їх не застосовувати при розгляді справи.

Крім того, позивачем належним чином не доведено вартості продуктів харчування (про яку власне йдеться у п. 14 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") із 01.03.2011 року та їх змін на майбутнє, а наявні у матеріалах справи розрахунки, виходячи із наданих Головним управлінням статистики даних про середні роздрібні ціни по Полтавській області у 2011 році (а.с.6), яким обґрунтовуються позовні вимоги, суд не може прийняти до уваги в якості належного та допустимого доказу, позаяк, виходячи із самої довідки Головного управління статистики від 20.07.2011 року №1725/12/314, наведені середні ціни, призначені лише для розрахунків індексів цін на споживчі товари та послуги, а не для визначення фактичної середньої ціни на певний момент, так як спостереження за споживчими цінами проводиться на вибірковій основі, інформація щодо рівнів цін на товари не завжди може репрезентувати споживчий ринок окремого міського поселення, тому не може бути використана для інших цілей у тому числі і для визначення вартості продуктів харчування на виконання п. 14 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин позивачем не доведено будь-яких порушень законодавства з боку відповідача, що виключає його зобовязання вчинити певні дії, тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись п. 14 ч. 1 ст. 20 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.2, 10, 11, ч.1 ст.71, ст. 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації про зобовязання нарахувати йому по 1 категорії із 01.03.2011 року щомісячну грошову компенсаційну вартість продуктів харчування, з урахуванням подорожчання продовольчих товарів у торгівельній мережі Полтавської області, виходячи із середніх цін на продукти харчування з розміру 853 грн. 52 коп. та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Решетилівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя