Справа № 809/3890/15
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" листопада 2015 р. Справа № 809/3890/15
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Кишинського М.І.
Суддів: Григорука О.Б.,
Лучко О.О.,
за участю секретаря судового засідання: Мельник О.Я.
відповідача: ОСОБА_2
третя особа: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1
до відповідача: Міністерства оборони України
третя особа: Війська частина № НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Міністерства оборони України третя особа: Війська частина № НОМЕР_1 про скасування наказу про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо належного захисту його прав на поновлення на тій посаді із якої ОСОБА_1 було звільнено.
Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.
Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечили, надавши суду письмове заперечення. Просили в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши позовну заяву та заперечення, заслухавши позивача, представника відповідача та третю особу дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи сторін, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовук слід відмовити.
13 жовтня 2015 року судом було замінено відповідача в зв`язку з тим, що Департамент, як структурна одиниця Міністерства оборони України, не є юридичною особою, а тому суд замінив відповідача Департамент правового забезпечення Міністерства оборони України на належного відповідача Міністерство оборони України.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.
Департамент правового забезпечення Міноборони є неналежним відповідачем, оскільки на сьогодні відповідного структурного підрозділу в Міністерстві оборони України взагалі не існує, натомість, відповідно до Положення про Юридичний департамент Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.03.2015 № 96 (далі - Положення) Юридичний департамент є самостійним структурним підрозділом апарату Міністерства оборони України, який призначений для організації правової роботи, спрямованої на правильне застосування, дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства, інших нормативних актів під час виконання покладених на Міністерство оборони України завдань і функцій.
Відповідно до ст.48 КАС України адміністративна процесуальна правосуб`єктність здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами). Ні Департамент правового забезпечення Міноборони на час його існування, ні Юридичний департамент Міністерства оборони України ніколи не були і не є самостійними державної влади юридичними особами, так як є (були) лише структурними підрозділами Міністерства оборони України, а, відтак, не можуть бути належними відповідачами в силу ст.48 КАС України.
Слід зазначити, що позивач звертався до Міноборони із заявою 13.07.2015 року про непогодження документів щодо призначення його на посаду помічника командира військової частини з правової роботі - начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_2 , яка надійшла до відділу роботи з громадянами та доступу до публічної інформації Міноборони вх. від 15.07.2015 № Д-3981.
Звернення позивача було направлено на опрацювання до начальника Адміністративного управління Генерального штабу ЗС України та директора Юридичного департаменту Міноборони. До Юридичного департаменту заява надійшла 17.07.2005 року та була зареєстрована за вх. №Д-53. Юридичним департаментом заява позивача була розглянута та направлена співдоповідь на адресу начальника Адміністративного управління Генерального штабу ЗСУ за вих. №298/3/673 від 21.07.2015 року.
Враховуючи те, що військова части НОМЕР_2 підпорядковується Командувачу Повітряних Сил Збройних Сил України, призначення військовослужбовця на відповідну посаду здійснюється командувачем Повітряних Сил, заява позивача була направлена у встановленому порядку для розгляду та надання відповіді заявнику до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.
Командуванням Повітряних Сил заява позивача була розглянута та надана відповідь заявнику по суті порушеного питання у визначений законом термін за вих. від 06.08.2015 № 350/104/3486.
Юридичний департамент Міністерства оборони України не був визначений відповідальним за надання відповіді заявнику за його зверненням.
Згідно статті 5 Закону України "Про звернення громадян"' звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Таким чином, при опрацюванні звернення позивача посадовими особами Міноборони порушень законодавства не допущено.
Щодо погодження документів про призначення позивача на посаду помічника командира військової частини з правової роботі - начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_2 слід зазначити, що до Юридичного департаменту документи щодо призначення ОСОБА_1 на вищезгадану посаду надійшли 10.07.2015 року вхідний №51/дск.
Відповідно до пункту 4 Положення, Юридичний департамент погоджує кандидатури претендентів для призначення на посади в юридичні підрозділи підпорядкованих Міноборони органів військового управління, установ Міноборони, а також, за умови попереднього погодження начальником юридичної служби Збройних Сил України, кандидатури претендентів для призначення на посади в юридичні підрозділи (юрисконсультів) ЗСУ.
Згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 21.04.2006 року у справі № 2-А-476 наказ заступника Міністра оборони України - командувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України про звільнення позивача з військової служби (від 09.08.2000 року № 0320) скасовано та поновлено капітана юстиції ОСОБА_1 на військової службі.
Відповідно до абзацу другого пункту 2 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", у разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді.
До Юридичного департаменту було надано подання, витяги з наказів про звільнення позивача з попередньої посади, рішення суддів, аркуш бесіди, згода на обробку персональних даних. Вивченням наданих документів, а також рішення суду було встановлено, що підстав, які б перешкоджали призначенню позивача на вищезгадану посаду немає.
У зв`язку з відсутністю вакантних посад юридичного профілю у військової частини НОМЕР_1 м. Івано-Франківськ позивачу було запропоновано інші вакантні рівнозначні посади військових частин командування Повітряних Сил ЗСУ. Як вбачається з аркушу бесіди позивач погодився на призначення на запропоновану вакантну посаду у військової частини НОМЕР_2 .
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та такі, що не підлягають до задоволення.
На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: /підпис/ Кишинський М.І.

Судді: Григорук О.Б.

Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 11 листопада 2015 року.