Справа № 2а-3971/10/0970
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2011-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2011 р. Справа № 2a-3971/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Главача І.А.

за участю секретаря Зарицька Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Калуської обєднаної державної податкової інспекції

до відповідача: ОСОБА_2

про припинення підприємницької діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2010 року Калуська оДПІ звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про припинення (скасування) підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за період з 01.01.2008 року по даний час, тобто більш ніж протягом року, всупереч вимог ст. 9 Закону України Про систему оподаткування, п.п. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами не подавав до Калуської оДПІ податкову звітність, а саме декларацію про доходи фізичних осіб, що у відповідності до ч.2 ст.46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач, який не є субєктом владних повноважень повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, наявними в матеріалах справи. Своїм правом на подання заперечення проти адміністративного позову не скористався. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подав.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України в разі повторного неприбуття відповідача, який не є субєктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.01.2007 року відповідач зареєстрований виконавчим комітетом Калуської міської ради Івано-Франківської області як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В00 № 503206 від 26.01.2007 року.

Згідно акту невиїзної документальної перевірки № 9873/10/170 від 15.09.2010року встановлено, що відповідач не подає звітність з 01.01.2008р. Таким чином, починаючи з 2008 року по даний час, тобто більш ніж протягом року, відповідач не подавав декларацію про доходи фізичних осіб, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України Про систему оподаткування. Згідно даного акту Калуської оДПІ станом на 15.09.2010 року заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами у відповідача відсутня.

Згідно із статтею 58, частиною 1 статті 128 Господарського кодексу України, статтею 4 Закону України Про систему оподаткування відповідач являється субєктом господарювання та платником податків і зборів (обовязкових платежів).

В абзаці 6 частини 6 статті 128 Господарського кодексу України зазначається, що громадянин підприємець зобовязаний своєчасно надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обовязкових платежів, сплачувати податки та інші обовязкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про систему оподаткування від 25.06.1991 р. №1251-ХІІ платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Пунктом 4.1.4 статті 4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами на платників податків покладено обовязок подачі податкових декларацій за базові податкові (звітні) періоди, що дорівнюють календарному місяцю, календарному кварталу або календарному півріччю, календарному року.

Пунктом 5 частини 1 статті 46 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 даного Закону передбачено, що підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно ч.3 ст.46 вказаного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 11 Закону України Про державну податкову службу № 509 від 04.12.1990 року органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду із позовною заявою про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису (ч.3 ст.49 даного Закону).

Таким чином, суд приходить до висновку, що неподання з 2006 року податкових декларацій, фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 органам державної податкової служби, суперечить статті 67 Конституції України, статті 128 Господарського кодексу України, статті 9 Закону України Про систему оподаткування, статті 4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами і у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Частиною 3 статті 112 КАС України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 КАС України судове рішення у звязку з визнанням адміністративного позову відповідачем ухвалюється якщо це не суперечить закону, а також не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_2, (ідент. код НОМЕР_1), вул. Січових Стрільців, 29/44, м. Калуш, Івано-Франківська область.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 10.01.2011 року.