Справа № 127/19364/15-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/601/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязати вчинити дії. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 14 липня 1982 року по 01 лютого 1996 року працювала контролером робіт на металопокриттях, зайнятим на післяопераційному контролі безпосередньо біля гальванічних ванн, тобто більше 10 років. Дана професія передбачена Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим постановою уряду, наявність стажу за якою надає право особі на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З лютого 1996 року по 30 жовтня 2007 року позивачка працювала на різних роботах, що підтверджуються записами в трудовій книжці. 25 червня 2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсі. Рішенням відповідача від 31 липня 2015 року №55 їй відмовлено в призначені пенсії. Дане рішення мотивоване недостатністю пільгового та страхового стажу для призначення відповідного виду пенсії, зокрема вказано, що пільговий стаж становить 8 років 9 місяців та 2 дні за мінімально необхідного 10 років, а страховий стаж - 20 років 3 місяці та 4 дні за мінімально необхідного 20 років 6 місяців. Відповідачем не врахований пільговий стаж за період з 14 липня 1982 року по 30 квітня 1987 року, адже не підтверджений уточнюючою довідкою підприємства, та страховий стаж за період з 01 лютого 2007 року по 30 жовтня 2007 року, адже роботодавцем не сплачено страхові внески. Позивачка таку відмову вважає необґрунтованою та безпідставною у звязку з тим, що в період з 14 липня 1982 року по 30 квітня 1987 року остання працювала безпосередньо на виробництві покриття металів гальванічним способом, що передбачає зарахування цього періоду до пільгового стажу. Несплата ж підприємством страхового внеску не може позбавляти особу конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію за віком на пільгових умовах. За наведеного позивачка просить визнати протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що оформлено протоколом від 31 липня 2015 року, зобовязати відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року відкрите скорочене провадження по даній справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2015 року, відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, справа призначена до розгляду за загальними правилами адміністративного судочинства України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Крім того, звернув увагу на довідку про підтвердження трудового стажу позивачки, виданою ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» від 09 жовтня 2015 року, копію особової картки позивачки, яка відображає надання останній додаткової відпустки з липня 1982 року, копію договору від 28 жовтня 2015 року, укладеного між позивачкою та ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, та копію квитанції від 30 жовтня 2015 року про проведену доплату страхового внеску, надавши їх до матеріалів справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що пільговий стаж заявниці становить 8 років 9 місяців та 2 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за Списком №2, загальний страховий стаж позивачки становить 20 років 3 місяці 24 дні, що не є достатнім для призначення пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відповідач діяв правомірно та в межах чинного законодавства. Крім того, вказала, що в травні, червні та вересні 2007 року позивачка працювала неповний робочий день, тому страхові внески роботодавцем сплачені в розмірі менше мінімального, у звязку з чим зазначений період зарахований до загального стажу пропорційно до сплачених страхових внесків. У разі добровільної самостійної доплати позивачкою страхових внесків за вказаний період, може бути розглянуте питання про зарахування цього періоду до загального страхового стажу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила, що працювала разом із позивачкою на підприємстві ( підшипниковий завод) з 1982 року по 1996 рік та остання у зазначений період виконувала обовязки контролера в цеху металопокриття, місце роботи позивачка не змінювала та працювала безпосередньо біля гальванічних ванн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що працював на підшипниковому заводі гальваніком з 1974 року до 2005 рік. ОСОБА_3 з 1982 року на протязі близько 14-15 років працювала контролером на гальваніці, безпосередньо біля гальванічних ванн.

Спеціаліст ОСОБА_6, начальник відділу головний державний експерт з умов праці Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, звернула увагу щодо записів в трудовій книжці позивачки за період з 1982 року по 1986 рік та вказувала, що відповідно до вимог законодавства по веденню трудових книжок, яке діяло до 1993 року, запис в трудовій книжці робився відповідно до класифікатору професій та були відсутні вимоги щодо запису про умови праці, а тому запис в трудовій книжці може не співпадати із назвою професії у Списку №2. Умови праці за вказаний період можуть бути підтверджені довідкою підприємства. Така довідка видається на підставі первинних документів, зокрема особової картки, проведеної атестації робочих місць, додаткових виплат та надання додаткових відпусток за умовами праці.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачка 26 червня 2015 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а. с. 22).

Відповідно до рішення відповідача, оформленого протоколом від 31 липня 2015 року № 55 щодо призначення пенсії ОСОБА_7, останній відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку із відсутністю необхідного 10 річного стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 та у звязку з недостатністю кількістю загального страхового стажу, що в період з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року має становити не менше 20 років 6 місяців. Рішення мотивоване тим, що на підставі наданих документів, а саме довідки від 12 лютого 2015 року № 5 ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» встановлений пільговий стаж заявниці - 8 років 9 місяців та 2 дні, а відповідно до данних системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж заявниці становить 20 років 3 місяці 24 дні (а. с. 23-25).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 50 років по 31 березня 1965 року включно. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу робот з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про призначення пенсії до відповідача 31 липня 2015 року, позивачка досягла віку понад 50 років, адже народилась 05 липня 1964 року, а тому за наявності достатнього загального стажу роботи в 20 років 6 місяців та не менше 10 років пільгового стажу, мала право на призначення пенсії на пільгових умовах, що передбачено ст. 13 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зазначаючи про протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивачка вказує, зокрема про безпідставне не зарахування до пільгового стажу період роботи з 14 липня 1982 року по 30 квітня 1987 року.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

В період, який відповідачем не зарахований до пільгового стажу роботи позивачки, а саме з 14 липня 1982 року по 30 квітня 1987 року, чинним був Список №2 затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, відповідно до розділу XV «Металлообработка» п.5 «Производство покрытия металлов гальваническим способом» якого, міститься посада «Браковщики (контролеры) на участках покрытия металлов».

Як вбачається, трудова книжка ОСОБА_8 в період роботи з 14 липня 1982 року по 01 липня 1986 року містить запис «Контролер станочых и слесарных работ по третьему разряду в ОТК», а з 01 липня 1986 року по 30 квітня 1987 року запис - «Браковщик (контролер) на участе покрытия металлов травильного отделения по третьему разряду ОТК».

З наведеного вбачається, що записи в трудовій книжці позивачки за період роботи з 14 липня 1982 року по 30 квітня 1987 року про обійману посаду дослівно не відповідає Списку №2, який був чинним у зазначений період. Однак, відсутність у трудовій книжці дослівного формулювання назви посади, передбаченої Списком №2, не може бути підставою для позбавлення особи передбачених законодавством пільг, якщо фактично така особа виконувала шкідливі та важкі роботи, які передбачено відповідною посадою по Списку №2.

Наразі, як встановлено в судовому засіданні, ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» підтверджено, що ОСОБА_3 в період з 14 липня 1982 року по 01 лютого 1996 року дійсно працювала контролером робіт з металопокриття, зайнятим на післяопераційному контролі безпосередньо біля гальванічних ванн, що передбачено Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року, про що надана відповідна довідка від 09 жовтня 2015 року. Підставою для її видачі, як вбачається з її змісту, є особова архівна картка Т-2, особові рахунки по заробітній платі за 1982-1996 роки, накази про прийняття та звільнення, графіки подовження відпусток; робоче місце атестовано вперше згідно наказу №470/37 від 07.06.1994 року (а. с. 53).

Крім того, як вбачається з копії особової картки ОСОБА_3 форма Т-2, в спірний період (з 1982 року по 1987 роки) позивачці надались додаткові відпустки за особливі умови праці (а. с. 58).

Суд звертає увагу, що запис в трудовій книжці позивачки за спірний період не містить відображення про такі умови праці. Разом з тим, суд враховує, що норми законодавства, яке діяло в даний період, зокрема Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162, не передбачало відображення умов праці в записах в трудовій книжці на відмінну від Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказами Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України, Міністерства юстиції України від 29.07.1993 року №58. Крім того, суд зважає на показання свідків про працю позивачки в період з 1982 по 1986 роки безпосередньо біля гальванічних ванн, обставини надання позивачці додаткових днів відпустки за особливий характер праці в зазначений період, а також довідку підприємства від 09 жовтня 2015 року, а тому приходить до висновку, що періоди роботи з 14 липня 1982 року по 30 квітня 1987 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача ОСОБА_3, а їх не врахування є порушенням прав позивачки. При цьому суд звертає увагу, що довідка ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» від 09 жовтня 2015 року по свої суті не суперечить уточнюючій довідці від 12 лютого 2015 року, а лише доповнює її, підтверджуючи збільшений період особливого характеру роботи позивачки.

Щодо загального страхового стажу позивачки, то суд зазначає.

Відповідно до ст.ст. 11, 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають зокрема громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовляючи в призначені пенсії вказував, що загальний страховий стаж заявниці становить 20 років 3 місяці 24 дні. При цьому, відповідачем враховувалось, що в травні, червні, вересні 2007 року роботодавцем проведено сплату страхового внеску за працівника ОСОБА_3 в розмірі меншому ніж мінімальний страховий внесок, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п.п. 15.1, 15.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, застрахована особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та бажає зарахувати неповний місяць роботи до страхового стажу як повний місяць, подає до органів Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії заяву. Особи, які здійснюють доплату до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок, формують і подають до органів Пенсійного фонду України самі за себе відомості про суми доплати відповідно до частини третьої статті 24 Закону. При цьому доплата за повний місяць здійснюється застрахованою особою за її бажанням за даними персоніфікованого обліку за підсумками року або при виході застрахованої особи на пенсію.

Відповідач, здійснюючи відмову у призначені пенсії вказує про розяснення позивачу права на здійснення доплати. Однак, суд такі твердження оцінює критично, оскільки доказів розяснення позивачу наслідків реалізації такого права чи відмови від цього не надано.

Позивачка же скористалась своїм правом, передбаченим ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», уклала договір від 28 жовтня 2015 року № 314 з Вінницькою ОДПІ ДФС у Вінницькій області, відповідно до якого зобовязалась сплатити одноразово єдиний внесок в сумі не менше мінімального розміру страхового внеску встановленого на дату укладання договору за період з 01 червня 2004 року по 31 серпня 2004 року в розмірі 1417,95 грн та на виконання умов вказаного договору сплатила 1417,95 грн., що підтверджується копією квитанції від 30 жовтня 2015 року № 21.

Суд звертає увагу, що вказана обставина може вплинути на рішення щодо призначеня пенсії позивачці, як і обставини підтвердження підприємством додаткового періоду особливого характеру роботи позивачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За наведеного, з метою повного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 31 липня 2015 року № 55 щодо призначення пенсії ОСОБА_3, враховуючи встановлені обставини справи, зобовязавши відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням проведеної ОСОБА_3 сплати у системі загальнообовязкового державного соціального страхування та довідки ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» від 09 жовтня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 11, 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, Порядком застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, ст. ст. 2, 4,6, 8, 9, 11, 71,94,159, 160, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 31 липня 2015 року № 55 щодо призначення пенсії ОСОБА_3.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням проведеної ОСОБА_3 сплати у системі загальнообовязкового державного соціального страхування та довідки Відкритого акціонерного товариства «Вінницький підшипниковий завод» від 09 жовтня 2015 року.

В решті вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови буде виготовлений у встановлений ч.3 ст.160 КАС України пятиденний строк.

Суддя: