Справа № 2а-10828/11/2670
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/25720/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

секретар Музичка Н.В.,

за участю позивачки та представника відповідача - Мартинчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання звільнення незаконним, зміну формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом у якому просила:

- визнати незаконним її звільнення на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України;

- змінити формулювання причин її звільнення з пункту 3 статті 40 КЗпП України «за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків» на частину 3 статті 38 КЗпП України «за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю»;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на її користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на її користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на її користь понесені судові витрати 3,40 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2012 року апеляційну скаргу позивачки залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2011 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивачка звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просять їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги касаційної скарги та просила скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 займала посаду головного державного податкового інспектора відділу представництва інтересів у судах та організації позовної роботи юридичного управління Державної податкової адміністрації у місті Києві (правонаступником якого є Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві). Наказом відповідача від 23 червня 2011 року №221-о ОСОБА_3 звільнено із займаної посади відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України, у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків. Даний наказ видано на підставі наказу Державної податкової адміністрації у місті Києві від 14 червня 2011 року №387 «Про результати службових розслідувань», пояснень ОСОБА_3 від 23 червня 2011 року.

Систематичне невиконання позивачкою посадових обов'язків виразилося у тому, що наказом Державної податкової адміністрації у місті Києві від 20 травня 2011 року №334 позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбавлення 100% премії та 100% надбавки за високі досягнення у праці. Порушення трудової дисципліни полягало в тому, що позивачка систематично відмовлялася від отримання та виконання вхідної кореспонденції, доручень керівництва.

В подальшому, на підставі акту службового розслідування від 26 травня 2011 року №99/14-012/16, відповідачем видано наказ від 14 червня 2011року №387 «Про результати службових розслідувань», яким зроблено висновок, що позивачка заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади на підставі статей 147, 148, 149 КЗпП України за порушення Закону України «Про державну службу», «Положення про юридичне управління Державної податкової інспекції у місті Києві», затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України у місті Києві від 30 липня 2009 року №381, Положення про відділ представництва інтересів в судах та організації позовної роботи юридичного управління ДПА у м.Києві», посадової інструкції, з урахуванням оголошення догани згідно з наказом Державної податкової адміністрації України у місті Києві від 20 травня 2011року №334. Питання щодо звільнення наказано вирішити після виходу ОСОБА_3 на роботу після відпустки.

Зі змісту наказу видно, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що 18 березня 2011 року ОСОБА_3 вчинено опір начальнику управління, не виконано вимогу надати документи для ознайомлення, мала місце брутальна поведінка по відношенню до керівника.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок, що наказ про звільнення позивачки з посади у зв'язку з систематичним невиконанням посадових обов'язків видано відповідачем без достатніх на те підстав. Однак, вказаний позивачкою спосіб захисту прав не відповідає вимогам КАС України, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Що стосується формулювання звільнення, судами встановлено відсутність доказів створення відповідачем неналежних умов для праці позивачки, крім того, із заявою про розірвання трудового договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України вона не зверталася. Вказано судами також на необґрунтованість вимог про стягнення вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками судів виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Систематично порушуючими трудову дисципліну визнаються працівники, що мали дисциплінарне чи громадське стягнення за порушення трудової дисципліни і порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Крім того, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, отже звільнення з підстав пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України може мати місце лише у випадку вчинення особою проступку після накладення дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судами підставою притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивачки з посади була подія, яка сталася 18 березня 2011 року, тобто до накладення дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (25 травня 2011 року), а відтак неправомірного застосування пункту 3 статті 40 КЗпП України

Таким чином, видаючи наказ про звільнення позивачки у зв'язку з систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, відповідачем не дотримано порядок застосування пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Крім того, суди зробивши висновок про неправильно обраний позивачкою спосіб захисту її прав, так як остання не ставить вимогу про скасування оскаржуваного наказу, посилалися на пункт 1 частини 2 статті 163 КАС України та частини 1, 2 статті 235 КЗпП України.

Однак, судами не враховано, що позивачка не бажала продовжувати трудові відносини з відповідачем, а відтак застосування зазначених судами нормативно-правових актів є безпідставним.

Слід також зазначити, що встановивши факт незаконного звільнення, суд на прохання працівника, який у зв'язку з допущеними щодо нього порушеннями законодавства про працю не бажає продовжувати трудові відносити з відповідачем, може визнати незаконним звільнення із зазначених останнім підстав і, не поновлюючи працівника на роботі, змінити дату звільнення (з дня постановлення рішення) та формулювання його причин відповідно до статті 38 чи 39 КЗпП України. Останнє не суперечитиме закону, оскільки вимоги статі 38 КЗпП України про двотижневий строк попередження на випадки наявності поважних причин не поширюються.

Таким чином, судам необхідно було уточнити позовні вимоги, дати належну правову оцінку законності звільнення позивачки та прийняти відповідне рішення щодо відновлення порушених прав останньої.

Допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 160, 220, 221, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2012 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання звільнення незаконним, зміну формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

судді: С. В. Головчук

Ю.К. Черпак