Справа № 200/14582/15-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/274/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» серпня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кобзар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі, зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплату недоплаченої пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кіровському району м. Дніпропетровська про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі, зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплату недоплаченої пенсії. В подальшому на підставі клопотання позивача відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська було замінено на належного відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 02 січня 2014 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в кіровському районі м. Дніпропетровська і отримує пенсію як державний службовець. Із судової практики Верховного суду України (постанова ВСУ від 20.02.2012 року по справі №21-430а11 та Постанови ВСУ від 28.05.2013 року по справі №21-97а13) дізнався про необхідність врахування у складі заробітку для обчислення розміру пенсії усіх виплат, з яких справляються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, і у звязку з чим 02.01.2014 року звернувся із заявою до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в кіровському районі м. Дніпропетровська з проханням здійснити розрахунок його пенсії з врахуванням таких виплат. Відповідно до довідки Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради від 26.12.2013 за №141 про складові заробітної плати за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 07.04.2006 р. по 22.06.2011 р. позивачу було виплачено 77294, 97 грн. таких виплат як матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових потреб та сума індексації заробітної плати. Проте листом ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в кіровському районі м. Дніпропетровська від 28.01.2014 року за №581/06/61 «Щодо розрахунку пенсії» у перерахунку пенсії позивачу було відмовлено з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу». За таких обставин, середньомісячна заробітна плата, з якої обрахована сума пенсії відповідачем залишена зменшеною на 1288, 25 грн. (77294, 97 грн.: 60 міс.). У звязку з чим, з частини заробітку, на який нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, відповідачем щомісячно недораховувалася та недоплачувалась позивачу пенсія у розмірі 1030,60 грн. (1288, 25 грн. х 0,8) тобто, за 19 місяців позивачу не доплачено 19581,40 грн. (1030,60 грн. х 19). У зв'язку з викладеним вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційне право на більший розмір пенсії.

В подальшому від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача по справі, а саме на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська. (а.с.38)

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2015 року замінено первинного відповідача, а саме ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська належним відповідачем ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

Не погоджуючись із даним позовом, відповідач надав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив позовну заяву залишити без задоволення, посилаючись на наступне. Позивач ОСОБА_1 перебував на обліку в управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська з 02.01.2014 р. 21.01.2014 (протокол №2) комісія для розгляду, повязаних з призначенням (перерахунок) та виплатою пенсії управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська розглянула заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про розрахунок пенсії призначеної відповідно до ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» згідно довідки про складові заробітної плати №141 від 26.12.2013 р. з урахуванням сум індексації, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення вирішила відмовити у вищезазначеному розрахунку. З 10.06.2015 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська. Тому на думку УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська пенсія ОСОБА_1 була призначена та перерахована відповідно до наданих заяв, документів та вимог чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та проти позову заперечувала з підстав викладених у раніше поданому запереченні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 17.08.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 02.01.2014 року по 02.01.2015 року включно були залишені без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Що стосується позовних вимог за період з 03 січня 2015 року, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до заяви про призначення/ перерахунок пенсії позивач ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2, 02 січня 2014 року звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Кіровського району м. Дніпропетровська (а.с.21).

Відповідно до довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до закону України «Про державну службу» виданої Бабушкінською районною у місті Дніпропетровську ради 26.12.2013 р. №141,сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, становить: за період з 07.04.2006 по 31.12.2006 - 76191,66 грн.; за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 86714,33 грн.; за період 01.01.2008 по 31.12.2008 110874,26 грн.; за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 113317,40 грн.; за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 148709,65 грн. (а.с.22-24).

Згідно до листа від 28.01.2014 №581/06/61 комісія для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська відмовила ОСОБА_1 у розрахунку пенсії призначеної відповідно до закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (а.с. 25).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з до вимогами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до вимог ст. 2 цього Закону, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. До складу заробітної плати відносяться також і інші виплати. Надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація є складовою заробітної плати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, а отже зазначені суми є частиною заробітної плати позивача.

Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 33 «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових

окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Нормами ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про державну службу» встановлено, що державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», враховуються у розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно з абз. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до вимог п. 1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до ЗУ «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання протиправними дії відповідача щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії інші виплати, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, оскільки відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці», до загального розміру заробітної плати входять, крім основної та додаткової заробітної плати, входять також і заохочувальні та компенсаційні виплати. Не враховуючи до загального розміру заробітної плати позивача усі види виплат, з яких складається заробітна плата, відповідач прийшов до хибного висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії, чим порушив право позивача на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська відносно позивача по справі є протиправні, і пенсійний орган необхідно в судовому порядку зобов'язати здійснити зазначений перерахунок пенсії позивача та сплатити йому не до отриману суму пенсії, оскільки саме такий спосіб захисту буде цілком достатній для відновлення порушеного права позивача.

Вимоги позивача про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на користь позивача ОСОБА_1 недоплаченої пенсії державного службовця в розмірі 19581,40 грн., задоволенню не підлягають, оскільки призначення (перерахунок) пенсій є завданням Пенсійного фонду України, а тому відповідно до вимог діючого законодавства, робити перерахунок недоотриманої пенсії позивачем покладено на відповідача, а саме ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги по суті задоволені частково, суд в порядку ст.94 КАС України має підстави для присудження на користь позивача з Державного бюджету України понесених судових витрат в сумі 73 гривень 08 копійки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 35, 37, 37-1 Закону України „Про державну службу", ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 5, 11, 12, 70, 71, 86, 158-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі, зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплату недоплаченої пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 інші виплати, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, з 03 січня 2015 року, включивши до суми, з якої обраховується його пенсія, усі ті виплати із його заробітної плати, на які нараховано та з яких ним сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сплатити йому не до отриману суму пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, судові витрати у сумі 73 гривень 08 копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Е.В. Женеску