Справа № 2014/2-а-752/11
Суддя: Шабельніков С. К.
Дата ухвалення: 2012-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2012 м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Шахова В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до Управління пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, в якому просить визнати незаконною бездіяльність відповідача, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день ухвалення рішення суду.

Ухвалою судді від 13 січня 2012 року позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії залишено без розгляду за період з 22 травня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 19 грудня 2009 року включно.

Ухвалою судді провадження справі відкрито за період з 20 грудня 2009 року по 19 червня 2010 року.

Відповідно до п.2 ч. 1, ч.4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, вважаю вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законами України Про Державний бюджет України на 2009 рік та 2010 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році та 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата в 2009-2010 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.19 Конституції України, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та приписів ч.4 ст.9 КАС України, відповідач у 2009-2010 роках не мав підстав застосовувати постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. за № 530 та був зобовязаний діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яка має вищу юридичну силу ніж зазначена постанова, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини першої цього Закону Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік 6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Щодо доводів відповідача про необґрунтоване застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Суд також приймає до уваги посилання відповідача на те, що виплата підвищення, передбаченого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не належить до пенсійних виплат, здійснення яких віднесено до повноважень Пенсійного фонду України та його територіальних органів, оскільки стаття 6 зазначеного Закону не встановлює нової окремої соціальної виплати, а передбачає підвищення пенсії, що виплачується територіальними органами Пенсійного фонду України особам, що мають статус дитини війни, призначених та виплачуваних відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідача на фактичну відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеного підвищення пенсії у розмірі, встановленому Законом, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо підвищення позивачу пенсії (щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії) на 30% мінімальної пенсії за віком та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 18, 94, 160, 162, 183-2, 254, 256 КАС України, ст.ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", ст. ст. 19, 46,64,152 Конституції України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо невиплати позивачу доплати до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 20 грудня 2009 року по 19 червня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області здійсни перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та провести відповідні виплати з 20 грудня 2009 року по 19 червня 2010 року, включно з урахуванням проведених виплат за вказані періоди.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова, прийнята у порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку, є остаточною.

ОСОБА_3. Шахова