Справа № 2а-12647/10/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 жовтня 2010 року 13:24 № 2а-12647/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

при секретарі судового засідання Деруга Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомЛіквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліал-Україна»ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва
проскасування рішення та зобовязання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідача, в якому просив скасувати в повному обсязі рішення ДПІ у Дніпровському районі м. Києва про анулювання реєстрації ТОВ «Поліал-Україна», як платника податку на додану вартість, складеного у формі Акта від 27.05.2010 року; зобовязати Відповідача внести до Реєстру платника податку на додану вартість запис про відміну анулювання реєстрації Позивача з 27.05.2010 року, як платника ПДВ та зобовязати Відповідача визнати податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «Поліал-Україна»подану за червень 2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач не повідомив Позивача у встановленому законом порядку про своє рішення, яким анульовано свідоцтво ТОВ «Поліал-Україна»як платника податку на додану вартість, а тому таке рішення підлягає скасуванню і, відповідно, прийняттю податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2010 року.

В судовому засіданні представник Позивача зауважив, що у податкового органу були підстави для анулювання Свідоцтва ТОВ «Поліал-Україна»як платника ПДВ, проте просить скасувати рішення з тих підстав, що про прийняте рішення Позивач не був повідомлений належним чином.

Відповідач позов не визнав. В своїх запереченнях зазначив, що Державна податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва прийняла рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до п.п. «б»п.9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість». Про прийняте рішення повідомила Позивача у встановленому порядку. Крім того, інформація про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Поліал-Україна»була офіційно оприлюднена. Тому підстав для задоволення позову Відповідач не вбачає.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами документи, дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2010 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Поліал-Україна», місцезнаходження 02160, м. Київ, вул. Каунаська, буд. 13, про що складено Акт №862/29-138.

Анулювання реєстрації платника податку здійснено за ініціативою податкового органу відповідно до п.п. «б»п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість».

В Акті зазначено, що датою анулювання є 27 травня 2010 року.

27.05.2010 року виключено ТОВ «Поліал-Україна»з Реєстру як платника податку на додану вартість.

Пунктом 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»та п. 25 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України №79 від 01.03.2000 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03.04.2000 за №208/4429 визначено, що реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, зокрема, якщо:

б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу субєкта господарювання).

Відповідно до п.п.25.2 п. 25 Положення анулювання реєстрації на підставах, визначених у пунктах «б»-«г»цього пункту здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу.

У п.п. 25.2.1 п. 25 Положення визначено, що органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість у разі існування підстав, визначених у підпунктах «б»-«г»пункту 25 цього Положення. Такі рішення можуть бути прийняті за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей):

- інформації ліквідатора чи ліквідаційної комісії про закінчення роботи ліквідаційної комісії (ліквідатора) платника податку, оголошеного банкрутом, судового рішення про ліквідацію юридичної особи - банкрута або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця у зв'язку з визнанням її банкрутом, повідомлення державного реєстратора або відомостей з Єдиного державного реєстру про внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення банкрута (підстава - підпункт "б" пункту 9.8 статті 9 Закону);

- заяви про припинення платника податків за формою N 8 - ОПП (додаток 8 до Порядку обліку), будь-якого іншого повідомлення платника податку, уповноваженого ним органу чи особи щодо прийняття рішення про припинення платника податку за власним бажанням, відомостей з Єдиного державного реєстру про внесення запису про: рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, прийняття фізичною особою рішення щодо припинення підприємницької діяльності, перебування юридичної особи в процесі припинення чи фізичної особи - підприємця в процесі припинення підприємницької діяльності (підстава - підпункт "б" пункту 9.8 статті 9 Закону);

- судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов'язане з банкрутством, або повідомлення державного реєстратора чи відомостей з Єдиного державного реєстру про внесення запису щодо такого рішення (підстава - підпункт "б" пункту 9.8 статті 9 Закону);

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом анулювання Свідоцтва та виключення платника податку на додану вартість з Реєстру.

Матеріали справи містять Рішення загальних зборів власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліал-Україна»від 11 січня 2010 року про визнання подальшої господарської діяльності підприємства недоцільною та припинення діяльності ТОВ «Поліал-Україна»шляхом ліквідації.

З опису вкладення на імя Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва від 29.01.2010 року вбачається, що ТОВ «Поліал-Україна»на адресу податкового органу було направлено копію вищезазначеного Рішення загальних зборів ТОВ «Поліал-Україна», заяву про зняття з обліку платника податку ТОВ «Поліал-Україна»за формою 8-0ПП від 22.01.2010 року, оригінал Довідки про взяття на облік ТОВ «Поліал-Україна»за формою 4-ОПП №893/14/29-11217 від 28.02.2006 року та супровідний лист про припинення ТОВ «Поліал-Україна».

Згідно Відомостей державного реєстратора з ЄДР щодо юридичної особи станом на 20.01.2010 року «Тип відомостей 110 Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи.»

З наведеного вбачається, що у податкового органу було достатньо підтвердних відомостей для прийняття рішення щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Поліал-Україна»за ініціативою податкового органу, а тому підстав для його скасування суд не вбачає. Відповідно, позовні вимоги щодо скасування в повному обсязі рішення ДПІ у Дніпровському районі м. Києва про анулювання реєстрації ТОВ «Поліал-Україна» як платника податку на додану вартість та зобовязати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі м. Києва внести до Реєстру платників податку на додану вартість запис про відміну анулювання реєстрації ТОВ «Поліал-Україна» як платника податку з 27.05.2010 року, - задоволенню не підлягають.

Як було вище зазначено, Позивачем не заперечувалась достатність підстав у податкового органу для прийняття рішення про анулювання реєстрації Позивача як платника податку на додану вартість.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги зобовязати Відповідача визнати декларацію по податку на додану вартість ТОВ «Поліал-Україна»за червень 2010 року.

З системного аналізу норм ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»вбачається, що податкові декларації подаються саме платниками податку, зареєстрованими як такі у відповідності до встановленого порядку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліал-Україна»ще в січні 2010 року повернуло до податкового органу оригінал Довідки про взяття на облік платника податків №893/14/29-11217 від 28.06.2006 року та подало заяву про зняття з обліку платника податків. Оспорюваним рішенням від 27.05.2010 року анульовано реєстрацію Позивача, як платника ПДВ та виключено підприємство з Реєстру платників. За таких обставин, невизнання податкової декларації за червень 2010 року податковим органом є правомірним.

Рішення про анулювання реєстрації Позивача, як платника податку на додану вартість податковою інспекцією було оприлюднено, відповідно до п.9.3 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»та п. 35 Положення, на web-сайті Державної податкової адміністрації України.

Якщо реєстрацію особи як платника податку на додану вартість було анульовано за ініціативою органу державної податкової служби та відомості із Реєстру про таке анулювання були оприлюднені відповідно до п.9.3 ст. 9 Закону та п. 35 Положення, то право доступу до таких відомостей є забезпеченим та інформація про таке анулювання є доведеною до відома заінтересованих осіб.

Задовольняючи позов частково, суд вийшов за межі позовних вимог, відповідно до ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, та визнав дії Державної податкової інспекцій у Дніпровському районі м. Києва неправомірними щодо неповідомлення Позивача належним чином про своє рішення щодо анулювання реєстрації платника ПДВ, а саме:

так, п. п. 25.2.2 п. 25 Положення визначено, що рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового органу оформляється актом про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою №6-ПДВ (додаток 5). Такий акт складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження керівника податкового органу, та затверджується керівником (заступником керівника) податкового органу. Один примірник акта зберігається в обліковій справі (реєстраційній частині) платника податків.

Не пізніше наступного робочого дня після затвердження один примірник акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість надсилається податковим органом особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи, указаним у Свідоцтві, або за наявності відомостей про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) такої особи за місцезнаходженням комісії. Примірник акта про анулювання реєстрації платника податку уважається надісланим (урученим) платнику податку на додану вартість, якщо його надіслано листом з повідомленням про вручення або передано під розписку самому платнику податку чи Представнику платника.

Представник Відповідача надав реєстр від 01.06.2010 р. на відправку простих листів, з якого вбачається, що 01.06.2010 року податковим органом на адресу ТОВ «Поліал-Україна»(02160, м. Київ, Каунаська, 13) було направлено кореспонденцію. Проте, Позивач стверджував, що будь-яких повідомлень від податкового органу не отримував.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва не належним чином повідомила Позивача про своє рішення, оскільки не направила кореспонденцію Позивачу саме з повідомленням про вручення, або ж не надала під розписку платнику. Офіційне оприлюднення інформації на web-сайті Державної податкової адміністрації України про анулювання реєстрації платників ПДВ не позбавляло податковий орган виконувати вимоги п.п.25.2.2 п. 25 Положення.

Проте, неповідомлення належним чином Позивача про анулювання реєстрації платника ПДВ не може бути підставою для скасування рішення ДПІ про анулювання реєстрації платника ПДВ, як того вимагає Позивач, оскільки неповідомлення належним чином Позивача про прийняте рішення жодним чином не могло вплинути на підстави для прийняття такого рішення. До того ж, як вже було зазначено, Позивач погоджувався з тим, що підстави для анулювання реєстрації ТОВ «Поліал-Україна»як платника податку на додану вартість у ДПІ у Дніпровському районі м. Києва були.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як субєкт владних повноважень, виконав покладений на нього обовязок щодо доказування правомірності прийнятого ним оспорюваного рішення.

На розподілі судових витрат Позивач не наполягав.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати дії Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва неправомірними щодо неповідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліал-Україна» про рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва щодо анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліал-Україна»як платника податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності з нормами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі 20.10.2010 р.