Справа № 15362/10/2070
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

03 грудня 2010 р. Справа № 2а- 15362/10/2070

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши адміністративний позов приватного підприємства "Торгівельні ряди", ОСОБА_1 - директора приватного підприємства "Торгівельні ряди" до начальника Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання спростувати інформацію ,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Торгівельні ряди", ОСОБА_1 (директор ПП "Торгівельні ряди") звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до начальника Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області, у якому просять суд:

- визнати неправовими дії начальника Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області;

- зобов'язати начальника Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області спростувати у повному обсязі надану прокурору Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області указану у цій позовні заяві інформацію, про що у письмовій формі за указаними адресами повідомити позивачів.

Вирішуючи питання, викладені у ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Проаналізувавши наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, суддя зазначає, що необхідною умовою для розгляду в порядку адміністративного судочинства позовної заяви фізичної чи юридичної особи до субєкта владних повноважень є здійснення відповідачем владних управлінських функцій стосовно позивача.

Як вбачається з позовної заяви, 15 жовтня 2010 року начальник Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області надав прокурору Кегичівського району завідомо неправдиву офіційну інформацію щодо діяльності ПП "Торгівельні ряди" та довів до його відома необґрунтовану інформацію про бездіяльность громадянина ОСОБА_1 як директора ПП "Торгівельні ряди", чим, на думку позивачів, вчинив неправові дії, які порушують вимоги частини 2 статті 19 Конституції України.

Позивачі повідомили, що прокурор Кегичівського району за №1042вих10 від 13 жовтня 2010 року просив повідомити прокуратуру району, чи проводилися Кегичівським РВ у 2009-2010 роках перевірки на ПП "Торгівельні ряди", яка кількість проведених перевірок, які порушення були виявлені та які методи реагування були застосовані до керівника вказаного підприємства.

На вищенаведений запит 15 жовтня 2010 року начальник Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області надав дві відповіді за одним і тим же вихідним номером, за однією тією ж датою але різного змісту.

Позивачі вважають, що викладена у відповіді начальником Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області інформація є неправдивою, про це начальник Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області знав, проте умисно надав саме таку інформацію прокурору, чим завдає шкоду законним інтересам та правам позивачів.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя прийшов до висновку, що, надаючи прокурору інформацію, начальник Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області не виконував щодо позивачів владні управлінські функції. Тому відповідач у спірних правовідносинах не є субєктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суддя звертає увагу на наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Інформація відноситься до обєктів цивільних прав (ст.177 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.200 Цивільного кодексу України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом.

Статтею 23 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформація про особу - це сукупність документованих або публічно оголошених відомостей про особу. Джерелами документованої інформації про особу є видані на її ім'я документи, підписані нею документи, а також відомості про особу, зібрані державними органами влади та органами місцевого самоврядування в межах своїх повноважень.

Згідно зі ст.47 Закону України «Про інформацію», порушення законодавства України про інформацію, зокрема, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Проаналізувавши наведені положення законодавства, суддя вважає, що юрисдикція адміністративного суду не поширюється на спори щодо спростування інформації.

Якщо ПП "Торгівельні ряди" та ОСОБА_1 (директор ПП "Торгівельні ряди") вважають надану начальником Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області прокуророві Кегичівського району інформацію недостовірною, вони можуть звернутися за захистом своїх прав до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені ст.16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом приватного підприємства "Торгівельні ряди", ОСОБА_1 - директора приватного підприємства "Торгівельні ряди" до начальника Кегичівського РВ ГУ МВС України в Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання спростувати інформацію.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Розяснити особі, яка подала позовну заяву, що відповідно до ч.5 ст.109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії ухвали, у разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис)< > ОСОБА_2

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи.< >

Суддя< > ОСОБА_2< >