Справа № 552/5128/15-а
Суддя: Миронець О. К.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5128/15-а
Провадження № 2-а/552/214/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2015 року Київський районний суд м.Полтави в складі: головуючого судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання - Виноградної Л.О., представника позивача - ОСОБА_1, представників відповідача - Омеліч О.Д., Ковальова О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 28 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом до Полтавської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Посилався на те, що 20 серпня 2015 року постановою № 0064/80600/15 Полтавської митниці притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України з накладенням штрафу в сумі 20 389,92 грн.

З постановою не погоджується, вважає її протиправною, такою, що підлягає скасуванню.

Просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Полтавської митниці ДФС від 20 серпня 2015 року в справі про порушення митних правил № 0047/80600/15 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавали та надали свої письмові заперечення. Вважають, що позивачем вчинено дії, відповідальність за які передбачена ст. 485 МК України, а постанова про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за порушення митних правил винесена в межах чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

27 квітня 2015 року відносно позивача ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил № 0047/80600/15 за ст. 485 МК України.

Згідно протоколу вбачається, що 17.07.2014 року в Полтавській митниці ДФС згідно митної декларації № 806020000/2014/007369 ПВКП «Агродеталь» проведено митне оформлення в режимі «імпорт» вантажу, декларування вантажу проведено ОСОБА_5 Разом з вказаною митною декларацією подано довідку про транспортні витрати від 11.07.2014 року та довідку перевізника ТОВ «Лімко Логістік» від 10.07.2014 року №10.07/2014-1 із зазначенням суми 66215 гривень. 11.07.2014 року ТОВ «Лімко Логістік» виставило рахунок на оплату транспортних послуг ПВКП «Агродеталь» на суму 100199,70 гривень. Проведеною перевіркою встановлено, що директору ПВКП «Агродеталь» ОСОБА_4 було відомо про фактичні витрати, понесені підприємством на транспортування вантажу на суму 100199,70 грн., але при декларуванні товару зазначені витрати в сумі 66215 гривень чим вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що спричинило недобори митних платежів.

Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил № 0047/80600/15 заступника начальника Полтавської митниці ДФС Запорізького С.В. від 20 серпня 2015 року позивача ОСОБА_4 за вчинення зазначених в протоколі дій визнано винним у вчиненні порушення митних правил, за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 20389,92 грн.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилається на відсутність в його діях складу відповідного правопорушення, вказує, що ним, як декларантом було подано відповідні документи (особиста довідка від 11.07.2014 року та довідка ТОВ «Лімко Логістікс» від 10.07.2014 року), які підтверджують вартість витрат саме на суму 66215гривень.

Статтею 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність у випадку зазначення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, з об'єктивної сторони склад правопорушення характеризується наявністю дій, зокрема щодо заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. При цьому метою таких дій має бути неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

З суб»єктивної сторони склад правопорушення характеризується виною у формі умислу або необережності.

Згідно зі ст.319 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ПВКП «Агродеталь», здійснюючи декларування вантажу, надав довідку про транспортні витрати від 11.07.2014 року за власним підписом та довідку ТОВ «Лімко Логістікс» від 10.07.2014 року із зазначенням суми транспортних витрат в розмірі 66215гривень.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з п. 4 ст. 58 МК України, на який посилаються сторони по справі, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частина 10 ст. 58 МК України передбачає, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються відповідні витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, надано їх перелік.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_4 будучи директором ПВКП «Агродеталь», як декларант товару, до митної декларації подав довідку ТОВ «Лімко Логістікс» від 11.07.2014 року із зазначенням суми транспортних витрат в розмірі 66215 гривень.

Вирішуючи питання про правовірність дій відповідача в частині притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, суд виходить з того, що в розумінні ст. 485 МК України документи, що містять неправдиві дані, це такі, в яких не відповідають дійсності вказані відомості щодо суті угоди (договору, контракту), найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо.

Належними та допустимими доказами на підтвердження транспортних витрат, які є складовою митної вартості є в даному випадку рахунок на оплату № 105 від 10 липня 2014 року, та акт надання послуг від 17.07.2014 року в якому зазначена вартість транспортних послуг, що не відповідає вартості таких послуг, що зазначені в довідці ТОВ «Лімко Логістікс». В ході дослідження рахунку на оплату від 10.07.2014 року судом встановлено, що міжнародні перевезення вантажу морським транспортом складають 100199,70 гривні, а позивачем зазначена сума 66215 гривень.

Тобто довідка ТОВ «Лімко Логістікс», подана позивачем, суперечить іншим доказам по справі, тому вона не може бути прийнята судом до уваги.

Дана невідповідність жодним чином не спростована позивачем ОСОБА_4 як під час розгляду справи про порушення митних правил, так і під час розгляду справи судом.

Посилання позивача на Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 року, яка набрала законної сили 17.03.2015 року по адміністративній справі за позовом ПВКП «Агродеталь» до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення якою встановлений факт, що декларацією № 806020002/2014/013140 ПВКП «Агродеталь» на підставі якої було проведене митне оформлення в режимі «імпорт» товару - сільськогосподарської техніки, яка надійшла від AG unlimited LLC (США) згідно зовнішньоекономічного договору № 16-01/14 від 16.01.14 року щодо визначення митної вартість товару не прийняті судом до уваги так як дана постанова не має відношення до даної справи з таких підстав. Вищевказаною постановою було скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 16.12.2014 року №806020002/2014/000126/2 і вона не має відношення до декларування товарів згідно митної декларації від 10.07.2014 року.

На підставі викладеного, оскільки довідка ТОВ «Лімко Логістікс» від 11.07.2014 року є такою, що суперечить дійсній вартості транспортних послуг, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Висновок відповідача про наявність в діях позивача обєктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України в повній мірі узгоджується з правовою позицією Міністерства доходів і зборів України щодо необхідності включення до митної вартості товарів витрат на оплату транспортно-експедиційних послуг (з урахуванням правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в поснонові Вищого адміністративного суду України від 01.07.2009 р.), згідно з якою плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятоїстатті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

За нормами ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Подаючи довідку про вартість транспортних витрат на суму меншу, ніж зазначена в рахунку на оплату, позивач хоча, можливо, і не передбачав негативних наслідків своєї дії, але в даному випадку повинен був і міг їх передбачити. Оскільки рахунок на оплату транспортних послуг позивач отримав 10.07.2014 року він мав можливість подати уточнення до митної декларації і доплатити різницю.

Також судом встановлено, що позивач був звільнений з посади директора ПВКП «Агродеталь» 31.07.2015 року, а отже на момент вчинення правопорушення був його суб»єктом, а подальше звільнення його з посади не може слугувати підставою для звільнення від відповідальності.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що постанова заступника начальника Полтавської митниці в справі про порушення митних правил № 0047/80600/15 від 20 серпня 2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України винесена за умови вчинення позивачем відповідних дій, наявності в діях складу правопорушення, на підставі та в межах повноважень, наданих уповноваженій особі, у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством України.

Твердження позивача про притягнення його до відповідальності поза межами строків не може бути прийняте судом до уваги з наступних підстав.

Строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил чітко визначені ст. 467 МК України, згідно з якою якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Виходячи з аналізу норм ст. 467 МК України, законодавець визначив строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України шість місяців з дня виявлення.

Тому суд приходить до висновку, що в даному випадку строки притягнення позивача до відповідальності не закінчилися.

Керуючись ст. ст.158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Миронець О.К.