Справа № 813/4428/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року № 813/4428/15

о 12 год., 10 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області, представник - Заброцька О.М.
до Приватного підприємства «Студія-Лада», представник - Карпій Р.М.
про надання дозволу на проведення перевірки

ВСТАНОВИВ:

Золочівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на запит позивача від 04.03.2015 року № 618/10/13-19-22-00-25/47 «Про надання інформації (пояснення) та її документальне підтвердження», відповідачем надано пакет документів щодо взаємовідносин з ТОВ «Вертикаль 737». З наданих матеріалів випливає, що ТОВ «Вертикаль 737» у грудні 2014 року згідно договору підряду № 24-09/14 від 24.09.2014 року здійснювало будівельні роботи для відповідача. Згідно з декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року відповідачем включено у податковий кредит надані послуги ТОВ «Вертикаль 737» згідно вищевказаного договору підряду. 30.04.2015 року на адресу позивача надійшов лист ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, згідно якого встановлено, що у ТОВ «Вертикаль 737» відсутні наймані працівники, не встановлено факту передачі товарів (послуг) від ТОВ «Вертикаль 737» до підприємств покупців в тому числі і позивача, тому позивач вважає, що у вказаного суб'єкта господарювання відсутній об'єкт оподаткування податком на додану вартість, а також вказаний суб'єкт здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Оскільки, дозвіл для проведення перевірки відповідача, обсяг доходу якого за 2014 рік становить менше 20 мільйонів гривень, може здійснюватись згідно рішення суду, позивач просить суд, надати дозвіл на проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідача за 2014 рік.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду додаткові пояснення, просила позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, що Кодексом адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України та іншим нормативно-правовим актом не передбачено право органу доходів і зборів звертатися до адміністративного суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

Крім цього, представник відповідача вказав про надання всіх документів позивача щодо взаємовідносин із контрагентом ТОВ «Вертикаль 737».

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

04.03.2015 року Золочівською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області скеровано запит № 618/10/13-19-22-00-25/47 «Про надання інформації» керівнику ПП «Студія Лада» щодо взаєморозрахунків з ТОВ «Вертикаль 737».

16.03.2015 року ПП «Студія-Лада» надано письмове документальне підтвердження на запит Золочівської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 04.03.2015 року № 618/10/13-19-22-00-25/47.

02.07.2015 року ПП «Стідія-Лада» подано в Золочівську ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області податкову декларацію з податку на додану вартість за 2014 рік, згідно якої доходи підприємства, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування становить - 17849601,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.п. 20.1.28. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1. ст. 75 цього ж Кодексу, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Також позивачем в обґрунтування позовних вимог надано копії:

- договору підряду № 24-09/14 від 24.09.2014 року укладеного між ПП «Студія- Лада» та ТОВ «Вертикаль - 737»;

- ліцензії ДАБІ України серії АБ, № 290471, господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури ТОВ «Вертикаль - 737», строком дії з 25.04.2014 року по 26.09.2016 року;

- додаток до ліцензії ТОВ «Вертикаль - 737» АЕ № 279469, виданої ДАБІ України, про перелік робіт провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури;

- податкових накладних складених між продавцем - ТОВ «Вертикаль - 737» та покупцем - ПП «Студія-Лада»;

- довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, за грудень 2014 року;

- актів приймання виконаних будівельних робіт за 2014 року;

- актів надання послуг № 32 від 02.12.2014 року;

- листа ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Вертикаль - 737» за грудень 2014»;

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки предметом спору є надання податковому органу дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки платника податків. Згідно ч. 3 ст. 6 КАС України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно п. 4, ст. 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що суб'єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, виключно у випадках, які прямо передбачені законом.

Право для звернення до суду органів доходів і зборів передбачено статтею 20 Податкового кодексу України.

Проте, а ні Податковим кодексом України, а ні жодним іншим нормативно-правовим актом, не передбачено право органу доходів і зборів звертатися до адміністративного суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

З цих же підстав судом враховуються заперечення представника відповідача. Також, суд бере до уваги, що відповідачем на запит позивача, було надано повний пакет документів, який вимагався контролюючим органом.

В даному випадку у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду із вимогами щодо постановлення судового рішення про надання дозволу на проведення позапланової перевірки платника податків.

Дозвіл на проведення перевірки, що може бути наданий в розумінні п. 3 роз. «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», суд зазначає наступне.

Правова природа мораторію (заборони) на проведення перевірки в системному зв'язку з можливістю отримати дозвіл суду на її проведення передбачає обов'язок податкового органу довести той факт, що для проведення такої перевірки (за наявності підстав, визначених ст.78 ПК України) є саме ті виключні обставини, про які позивачем не вказано та належними і допустимими доказами не підтверджено. Рішення суду про надання дозволу на проведення перевірки не може мати формальний характер, оскільки таке не узгоджується зі змістом п. 3 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем не зроблено.

Таким чином, позовні вимоги Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про надання дозволу на проведення перевірки, не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 КАС України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 16.11.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.