Справа № 817/3126/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року 17 год. 50 хв. Справа № 817/3126/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання - Мідліка А.В.; позивача - ОСОБА_1; представника позивача - адвоката Власик В.Я. (договір про надання правової допомоги від 12 жовтня 2015 року); представника відповідача - Вінничук В.А. (довіреність від 15 січня 2015 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати наказ начальника УМВС України в Рівненській області про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та наказ УМВС №282 о/с від 08.09.2015; поновити позивача на посаді старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що Наказом начальника УМВС України в Рівненській області Максимова С.В. від 12.08.2015 призначено службове розслідування за фактом затримання 11.08.2015 працівниками УСБУ в Рівненській області спільно з працівниками прокуратури Рівненської області ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під час отримання ними від громадянина ОСОБА_6 неправомірної вигоди - грошових коштів в сумі 4500 грн. за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, проведення якого було доручено інспектору ВІОС УКЗ УМВС України в Рівненській області Тимощуку О.І. спільно з інспектором цього ж підрозділу ОСОБА_7 Начальником УМВС України в Рівненській області Максимовим С.В. затверджено висновок службового розслідування від 21.08.2015 за фактом відкриття кримінального провадження щодо неправомірних дій окремих працівників ВДІМ Рівненського MB УМВС. Даний висновок став підставою для винесення начальником УМВС України в Рівненській області Максимовим С.В. наказу №1707 від 21.08.2015 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а в подальшому і наказу №282 о/с від 08.09.2015 «По особовому складу» щодо звільнення позивача з органів внутрішній справ.

Позивач зазначає, що припинення служби за пунктом 66 Положення є найсуворішою санкцією відповідальності працівника ОВС, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Звільнення за пунктом 66 Положення може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Таким чином, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за пунктом 66 Положення є самостійною й спеціальною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу й факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Позивач вказує, що висновок службового розслідування та оскаржувані позивачем накази про звільнення ґрунтуються лише на факті порушення органом прокуратури кримінального провадження та повідомленні позивачу про підозру у вчиненні злочину, однак вимагання та отримання службовою особою грошових коштів (неправомірної вигоди) є кримінально караною дією, що підлягає встановленню за наслідками кримінального провадження і доведення вини особи, й в разі засудження за такий злочин працівник міліції підлягає звільненню з органів внутрішніх справ саме за цією підставою, яка визначена пунктом 67 Положення. Відповідачем при звільненні ОСОБА_1 зі служби, за відсутності беззаперечних доказів вчинення ним дій, які дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за наявності порушеної кримінальної справи, по якій не ухвалено обвинувального вироку, порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.

Ухвалою судді від 28.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 03.11.2015, прибули позивач та його представник, підтримали заявлені позовні вимоги, та просили суд задовольнити їх повністю.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову та вказав, що Наказом УМВС від 08.09.2015 №282 о/с ОСОБА_1, за наслідками службового розслідування, визнано таким, що порушив службову дисципліну, яке виявилося у скоєнні вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який виявився у порушенні вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Закону України «Про міліцію», невиконанні вимог Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, а також безвідповідальне ставлення до виконання службових обов'язків, що призвело до вчинення умисного діяння (вчинку), який став підставою для відкриття кримінального провадження за фактом вимагання і отримання незаконної грошової винагороди, що у свою чергу набуло суспільного резонансу через створення негативної громадської думки та завдало непоправної шкоди репутації і авторитету органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України. Виданню наказу УМВС від 08.09.2015 №282 о/с передувало службове розслідування, висновок якого 21.08.2015 затверджений начальником УМВС. Відповідач зазначає, що до Управління МВС України в Рівненській області надійшла інформація про те, що 11.08.2015 приблизно о 23.00 працівниками Управління СБУ в Рівненській області, спільно з працівниками прокуратури Рівненської області, в рамках реалізації оперативної інформації у кримінальному провадженні № 0000186 від 11.08.2015, на території тролейбусної зупинки «Боярка», що розташована по вул. Дубенській при виїзді з м. Рівне у напрямку м. Дубно, під час отримання грошових коштів затримано старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського MB УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_1 та дільничного інспектора міліції цього ж підрозділу молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_8, які будучи службовими особами, безпідставно одержали від гр. ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 4500 грн. за вирішення питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, а саме крадіжки чужого майна, яка зареєстрована у Журналі єдиного обліку Рівненського MB УМВС за №17111 від 03.08.2015. За фактом викрадення чужого майна слідчим відділом Рівненського MB УМВС проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0004646 від 03.08.2015. Також, відповідач вказує, що 12.08.2015 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України. З вказаного повідомлення вбачається, що ОСОБА_1, будучи службовою особою, який згідно вимог Закону України «Про міліцію» постійно здійснює функції представника влади, являючись згідно пункту «д» частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, 11.08.2015 приблизно о 21.00 діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи свої службові повноваження та пов'язані з цим можливості, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою одержав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 4500 грн. від гр. ОСОБА_9 за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Отже, протиправне діяння вчинене ОСОБА_1 підриває авторитет і довіру до міліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. При цьому, сам факт відкриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 за фактом вимагання і отримання незаконної грошової винагороди дискредитує авторитет органів внутрішніх справ, а вчинені ним протиправні дії, що слугували підставою для повідомлення останньому про підозру у вчиненні злочину вже є вчинком, несумісним з перебуванням в органах внутрішніх справ.

Посилаючись на наведені вище доводи, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 03.11.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 03.04.2008 (наказ №50 о/с від 03.04.2008) (запис в трудовій книжці №15) (а.с. 8), з присвоєнням чергового спеціального звання рядового та начальницького складу - капітан міліції (наказ від 29.11.2013 №368 о/с) (а.с. 9).

На час звільнення обіймав посаду старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.

До Управління МВС України в Рівненській області надійшла інформація про те, що 11.08.2015 приблизно о 23.00 працівниками Управління СБУ в Рівненській області, спільно з працівниками прокуратури Рівненської області, в рамках реалізації оперативної інформації у кримінальному провадженні №0000186 від 11.08.2015, відкритого за частиною 3 статті 368 КК України, на території тролейбусної зупинки «Боярка», що розташована по вул. Дубенській при виїзді з м. Рівне у напрямку м. Дубно, під час отримання грошових коштів затримано старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського MB УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_1 та дільничного інспектора міліції цього ж підрозділу молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_8, які будучи службовими особами, безпідставно одержали від громадянина ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 4500 грн. за вирішення питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, а саме крадіжки чужого майна, яка зареєстрована у Журналі єдиного обліку Рівненського MB УМВС за №17111 від 03.08.2015.

За фактом викрадення чужого майна слідчим відділом Рівненського MB УМВС проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004646 від 03.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

Наказом начальника Управління МВС України в Рівненській області від 12.08.2015 №1634 «Про призначення службового розслідування» (а.с. 36) наказано інспектору ВІОС УКЗ УМВС України в Рівненській області Тимощуку О.І. спільно з інспектором цього ж підрозділу ОСОБА_7 провести службове розслідування за фактом, повідомленим Управлінням СБУ в Рівненській області.

За результатами службового розслідування начальником УМВС України в Рівненській області затверджено Висновок службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження щодо неправомірних дій окремих працівників ВДІМ Рівненського МВ УМВС від 21.08.2015 (далі іменується - Висновок службового розслідування) (а.с. 37).

На підставі Висновку службового розслідування, відповідачем винесено наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 21.08.2015 №1707 (а.с. 43), яким наказано: «1. За скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який виявився у порушенні вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Закону України «Про міліцію», невиконанні вимог Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, а також безвідповідальне ставлення до виконання службових обов'язків, що призвело до вчинення умисного діяння (вчинку), який став підставою для відкриття кримінального провадження за фактом вимагання і отримання незаконної грошової винагороди, що у свою чергу набуло суспільного резонансу через створення негативної громадської думки та завдало непоправної шкоди репутації і авторитету органів внутрішніх справ, старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_1 звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України».

В подальшому відповідачем винесено наказ «По особовому складу» від 08.09.2015 №282 о/с, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) (а.с. 49). Вислуга років на момент звільнення становить 09 років 10 місяців 04 дні, у пільговому - 11 років 06 місяців 00 днів.

Позивач ознайомлений з наказом «По особовому складу» від 08.09.2015 №282 о/с 09.09.2015, що вбачається з напису на примірнику наказу (а.с. 50).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень - наказів від 21 серпня 2015 року №1707 в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 та від 08 вересня 2015 року №282о/с, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, на момент виникнення спірних відносин був визначений, зокрема, Законом України «Про міліцію» №565-XII від 20.12.1990 (втратив чинність 07.11.2015) (далі іменується - Закон України №565-XII); Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» №3460-IV від 22.02.2006 (далі іменується - Закон України №3460-IV); Постановою Кабінету Міністрів УРСР «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» від 29.07.1991 №114 (далі іменується - Положення №114).

За приписами пункту 66 Положення №114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Суд зазначає, що чинним законодавством не визначено поняття «дискредитації».

Дискредитація влади (від франц.(французький) discrediter - підривати довіру) - підрив довіри когось, приниження гідності, авторитету.

Аналізуючи складові цього поняття, приходимо до висновку, що вони тісно пов'язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені у статті 5 Закону України «Про державну службу», Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи Міністерства внутрішніх справ України та їх особового складу.

Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

У пункті 66 Положення №114 визначено не окремий вид відповідальності працівника органів внутрішніх справ, а спеціальну підставу для припинення служби, яке відбувається у формі звільнення.

Припинення служби за пунктом 66 Положення №114 є найсуворішою санкцією відповідальності працівника органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звільнення позивача слугували доводи, викладені у Висновку службового розслідування. Саме даний Висновок став підставою винесення начальником УМВС України в Рівненській області наказу №1707 від 21.08.2015 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», який в свою чергу, став підставою винесення наказу № 282 о/с від 08.09.2015 «По особовому складу».

Відповідно до статті 4 Закону України №565-XII, правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно статті 12 Закону України №3460-IV, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення визначений статтею 14 Закону України №3460-IV, яка встановлює, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо; звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Суд зазначає, що Висновок службового розслідування та оскаржувані позивачем накази про звільнення ґрунтуються лише на факті порушення органом прокуратури кримінального провадження та повідомленні позивачу про підозру у вчиненні злочину, однак вимагання та отримання службовою особою грошових коштів (неправомірної вигоди) є кримінально караною дією, що підлягає встановленню за наслідками кримінального провадження і доведення вини особи, й в разі засудження за такий злочин працівник міліції підлягає звільненню з органів внутрішніх справ саме за цією підставою, яка визначена пунктом 67 Положення №114.

У тому випадку, коли звільнення працівника відбувається на пунктом 66 Положення №114, Висновок службового розслідування повинен містити посилання на самостійно встановлені факти під час перевірки, з посиланням на усі належні докази та обставини, що достеменно підтверджують вину працівника, який вчинив проступок.

Зі змісту Висновку службового розслідування вбачається, що єдиною підставою для звільнення позивача являлась інформація про порушене кримінальне провадження та вручення позивачу повідомлення про підозру.

Наявність або відсутність провадження у кримінальній справі стосовно позивача не є визначальними при встановленні в його діях ознак, за які можливе його звільнення відповідно до пункту 66 Положення №114.

Натомість, ані з Висновку службового розслідування, ані з оскаржуваних наказів про звільнення не вбачається, в чому саме полягала протиправність дій позивача, і яким чином такі дії дискредитували його звання, адже останні не містять вказівок та посилань на те, які нормативні акти, приписи дисциплінарного характеру, моральні норми тощо були порушені позивачем.

Сам факт порушення відносно позивача кримінальної справи та вручення йому повідомлення про підозру жодним чином не свідчить про доведеність його вини за вчинення певного діяння. Така вина може бути встановлена виключно рішенням суду (обвинувальним вироком).

Окрім того, на підставі ухвали Рівненського міського суду від 14.08.2015 відповідачем винесено наказ від 21.08.2015 №265 о/с про відсторонення позивача від посади строком до 11.10.2015 (а.с. 48).

На переконання суду, відповідачем при звільненні ОСОБА_1 зі служби за відсутності беззаперечних доказів вчинення ним дій, які дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за наявності порушеної кримінальної справи, по якій не ухвалено обвинувального вироку, порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.

Всупереч вимогам пункту 14 Закону України №3460-IV та Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» від 12.03.2013 №230 (далі іменується - Інструкція №230), відповідачем не було належним чином з'ясовано чи вчиняв позивач протиправні дії, за які його звільнили зі служби.

Завданнями службового розслідування є повне, об'єктивне та всебічне дослідження обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, встановлення винних осіб і забезпечення правильного застосування діючих нормативних актів з тим, щоб кожен, хто скоїв порушення, був притягнутий до справедливої відповідальності і ні один невинний не був притягнутий до відповідальності.

Пунктом 2.1. Інструкції №230 встановлено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції №230).

Пункт 6.2.2 Інструкції №230 встановлює обов'язок виконавців (голови, членів комісії) дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування; доповідати начальнику, який призначив службове розслідування, про виявлені порушення законодавства, вимог нормативно-правових актів, а також інші недоліки. Виявляти та досліджувати причини і умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку, готувати пропозиції щодо їх усунення; у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов'язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, одна з яких обов'язково повинна бути виконавцем. Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєструється в канцелярії (секретаріаті) за місцем проходження служби виконавця, а в разі неможливості - в органі (підрозділі) внутрішніх справ, працівник якого допустив порушення, після чого вказаний акт приєднується до матеріалів службового розслідування. У разі відмови особи надати пояснення на підставі статті 63 Конституції України цей факт документується за допомогою проставляння нею підпису на бланку пояснення, без складання акта.

Пунктом 6.2.1 Інструкції №230 встановлено перелік прав виконавців (голови, членів комісії), які надані їм з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування.

Однак, при проведенні службового розслідування щодо позивача, членами комісії не були повно, всебічно і об'єктивно досліджені обставини події, що стали підставою для призначення службового розслідування. Натомість, Висновок службового розслідування містить лише посилання на ту інформацію, яка надійшла від органу СБУ.

Порушення кримінальної справи відносно працівника міліції не є беззаперечною підставою звільнення зі служби.

Звільнення особи на підставі пункту 66 Положення №114 можливе лише у випадку повного та всебічного зв'язування обставин проступку, встановлення винних осіб, дослідження усіх належних доказів (документальні докази, речові докази, пояснення очевидців, тощо).

У резолютивній частині Висновку службового розслідування не зазначено чи знайшли своє підтвердження чи спростування відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування ( пункт 8.4 Інструкції №230).

В описовій частині Висновку службового розслідування не викладені відомості про те, чи мали взагалі місце обставини скоєння позивачем дисциплінарного проступку, який став підставою для призначення службового розслідування, не зазначено час, місце, спосіб, мету та мотив вчинення дисциплінарного проступку, наявність причинного зв'язку із неправомірними діями позивача та їх наслідками, наявність вини позивача (пункт 82 Інструкції №230).

Відповідно до пункту 5.4 Інструкції №230, якщо вину особи, відносно якої проводиться службове розслідування повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Однак, позивача звільнили зі служби виключно на підставі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, без з'ясування всіх обставин нібито вчинення ним вчинку, який дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС, без відібрання пояснень в осіб, причетних до цієї події, без будь-яких доказів, що підтверджують його вину.

Висновок за результатами службового розслідування - це документ, в якому викладена інформація про факти проведення певних заходів, виявлені обставини, в тому числі і порушення, що містить остаточну думку, логічний підсумок комісії, зроблений на основі розгляду та аналізу певних фактів, який може передаватися для подальшого розгляду й затвердження уповноваженою на те особою.

Звільнення за пунктом 66 Положення №114 може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Отже, факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, який став підставою для звільнення за пунктом 66 Положення №114, повинен бути доведеним.

Суд зазначає, що факт скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, який би міг бути підставою для звільнення позивача за пунктом 66 Положення №114, не доведений.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність спірних наказів та необхідність їх скасування.

За приписами пункту 24 Положення №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Зважаючи на те, що обґрунтованих підстав для звільнення позивача не було, останній підлягає поновленню на попередній посаді - старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області саме з 09.09.2015, оскільки спірний наказ про звільнення винесений 08.09.2015, що визначається як останній робочий день.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем в порядку статті 71 КАС України, не доведено правомірності спірних наказів.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління МВС України в Рівненській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 21 серпня 2015 року №1707 в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління МВС України в Рівненській області «По особовому складу» від 08 вересня 2015 року №282о/с про звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 - старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області з 09 вересня 2015 року.

Стягнути з Управління МВС України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу у розмірі 3322 (три тисячі триста двадцять дві) 40 (сорок) коп.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області з 09 вересня 2015 року, та стягнення на його користь середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 2574 (дві тисячі п'ятсот сімдесят чотири) грн. 92 (дев'яносто дві) коп. - звернути до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська