Справа № 810/3561/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року 810/3561/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Суть спору: ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, згідно з яким позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області від 17.07.2015 щодо державної реєстрації земельної ділянки № 1 (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0, 201 гектарів, розташованої за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, надана для ведення особистого селянського господарства та набута згідно договору купівлі-продажу від 13.12.2006, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з присвоєнням нового кадастрового номеру НОМЕР_2.

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області від 17.07.2015 про державну реєстрацію земельної ділянки № 1 (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0, 201 гектарів, розташованої за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, надана для ведення особистого селянського господарства та набута згідно договору купівлі-продажу від 13.12.2006, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з присвоєнням нового кадастрового номеру НОМЕР_2.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що Управлінням Держземагенства у Бориспільському районі Київської області було протиправно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0, 201 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишенівська сільська рада, село Вишеньки та належить на праві власності позивачу, та присвоєно їй новий кадастровий номер, оскільки ОСОБА_1 не зверталась до відповідача із заявою та правовстановлюючою і землевпорядною документацією, у зв'язку з чим проведення державної реєстрації земельної ділянки зі відсутністю волевиявлення власника позивач вважає протиправним.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що присвоєння нового кадастрового номеру відповідній ділянці, що належить на праві власності позивачу, було здійснено виключно з метою усунення дублювання кадастрових номерів з іншою земельною ділянкою, яке має розцінюватись як помилка. При цьому, відповідачем було вказано на те, що відсутність згоди власника земельної ділянки на виправлення помилок, в тому числі і в частині визначення кадастрового номеру, не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру та надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру.

Крім того, відповідач зазначив про те, що помилки у кадастрових номерах земельних ділянок допущені не з вини Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, оскільки повноваження по веденню державного земельного кадастру покладене на управління з 1 січня 2013 року, у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Також, відповідачем було зазначено про те, що державна реєстрація земельної ділянки є здійсненою саме з моменту присвоєння відповідній земельній ділянці кадастрового номеру, а тому, відповідно, в даному випадку письмова заява позивача щодо вчинення таких дій не потрібна.

06.10.2015 на адресу суд від відповідача надійшли письмові пояснення по справі № 9-1006-0.4-1774/2-15 від 06.10.2015 (вх. № 16366/15 від 06.10.2015), до яких долучено документи по справі.

Позивач, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином рекомендованою кореспонденцією, у судове засідання не з'явився, у заяві від 02.09.2015 просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомлення з відміткою про вручення, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи обмежені строки розгляду справи, недопущення їх порушення та безпідставного затягування вирішення спору, приймаючи до уваги, що наявні в матеріалах справи докази в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 128 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 р. N 1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі за № 10612, відповідно до якого позивач набула у власність земельну ділянку, загальною площею 0, 201 га, яка розташована в Київській обл., Бориспільський р-н, Вишенська сільська рада, с. Вишеньки, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 2 договору земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 864201 від 07.12.2005, виданого Бориспільським відділом земельних ресурсів на підставі рішення Вишеньківської сільської ради від 18.08.2015 № 680, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, за № 9.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу в ході розгляду Бориспільським міськрайонним судом Київської області цивільної справи № 359/12186/14-ц стало відомо про те, що на адресу ОСОБА_1 був направлений лист від Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області № 02-37/394 від 17.07.2015, в якому відповідачем було повідомлено позивача про те, що у зв'язку з дублюванням кадастрового номеру НОМЕР_1, земельній ділянці, яка належить на праві власності позивачу, було присвоєно новий кадастровий номер: 322088:1301:01:015:0665.

Не погодившись з вищевказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання їх протиправними, посилаючись на те, що заява про проведення державної реєстрації земельної ділянки, як необхідна передумова для привласнення кадастрового номеру, ним не подавалася.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону (ст. 204 ЗК України).

При цьому, частиною 1 статті 193 ЗК України визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлені Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі-Закон № 3613).

Статтею 1 Закону №3613 наведені наступні визначенні термінів:

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 16 Закону № 3613 передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Відповідно до ст. 24 Закону України № 3613 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

абзац п'ятий частини четвертої статті 24 виключено

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру, визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051).

Відповідно до п. 107 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Згідно з пунктом 109 Порядку №1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою:

1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Пунктом 110 Порядку № 1051 передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ.

Таким чином, зі змісту вищенаведених положень чинного законодавства вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку, під час чого ділянці присвоюється кадастровий номер. Отже, наявність присвоєного кадастрового номеру є підтвердженням здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що державний акт серії ЯА № 864201 від 07.12.2005 містить кадастровий номер земельної ділянки, що підтверджує здійснення її державної реєстрації.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3613 у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Отже, умовою здійснення державної реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру є наявність письмової заяви власника земельної ділянки з документацією із землеустрою до відповідного територіального органу Держземагенства.

Проте, у тому випадку, якщо земельна ділянка вже була зареєстрована до 01.01.2013 із присвоєнням їй кадастрового номеру, перенесення відомостей про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру здійснюється без попереднього подання власником або користувачем такої земельної ділянки відповідної письмової заяви.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вказана норма не передбачає жодних альтернатив, зокрема, наявність волевиявлення власника земельної ділянки щодо вчинення таких дій.

В свою чергу, абзацом 3 п. 4 Прикінцевих положень Закону № 3613 встановлено, що у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Положеннями п. 138. Порядку № 1051 закріплено, що помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії.

Відповідно до п. 157 Порядку № 1051 передбачено, що у разі виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, помилки у присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці (в тому числі після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою) зазначений орган у п'ятиденний строк з моменту виявлення помилки: складає в електронній та паперовій формі протокол виправлення помилки за формою згідно з додатком 30; безоплатно виправляє помилку в кадастровому номері шляхом присвоєння земельній ділянці за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нового кадастрового номера, наступного за останнім у відповідному кадастровому кварталі; письмово повідомляє про це власникам, користувачам відповідної земельної ділянки за формою згідно з додатком 31.

Отже, у разі виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, помилки у присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці, такий орган безоплатно виправляє помилку в кадастровому номері шляхом присвоєння земельній ділянці за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нового кадастрового номера.

Крім того, такі дії відповідного суб'єкта владних повноважень не передбачають обов'язкової наявності письмової заяви власника земельної ділянки на виправлення відповідних помилок, позаяк у даному випадку не здійснюється державна реєстрація земельної ділянки, а виправляють помилки, раніше вчинені при проведенні відповідних реєстраційних дій. Єдиною умовою в даному випадку є обов'язкове повідомлення власника (користувача) земельної ділянки про вчинення вказаних дій.

Таким чином, самостійне усунення відповідачем помилки, внаслідок якої відбулось дублювання кадастрових номерів земельних ділянок, шляхом присвоєння земельній ділянці, яка належить на праві власності позивачу, нового кадастрового номеру земельної ділянки, є правомірним та таким, що відповідає положенням Порядку № 1051.

Отже, з урахуванням вищевказаного, суд вважає, що дії Управління Держземагенства в Бориспільському районі Київської області щодо присвоєння нового кадастрового номеру та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка належить на праві власності позивачу, є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Більш того, такі дії не призвели до порушень будь-яких прав, свобод чи інтересів позивача у справі, а навпаки, направлені на захист права позивача по відображенню в Державному земельному кадастрі інформації про належну позивачу земельну ділянку, яка відповідає дійсності.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про відсутність підставі для задоволення позовних вимог.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору суд в порядку статті 94 КАС України залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя Дудін С.О.