Справа № П/811/1531/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року Справа № П/811/1531/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за поданням Долинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до відповідача - Публічного акціонерного товариства „Вторинні ресурси

про стягнення коштів за податковим боргом.

19 травня 2014 року о 16 год. 40 хв. Долинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - заявник) звернулася до суду у порядку статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України з поданням про стягнення з Публічного акціонерного товариства „Вторинні ресурси (далі - відповідач) податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 61835,12 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача.

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що згідно поданих до податкового органу декларацій з плати за землю, відповідач самостійно визначив податкове зобовязання з даного виду податку, проте у встановлені строки його не сплатив, внаслідок чого за відповідачем рахується податковий борг.

Ухвалою судді від 19 травня 2014 року за вказаним поданням відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду в судовому засіданні.

Сторони у судове засідання не прибули. При цьому заявником подано клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами. Відповідач до суду також подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.22-24).

У клопотанні про розгляд справи без його участі представник заявника також підтримав зазначені у поданні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач своїм правом визнати позовні вимоги або ж надати суду письмові заперечення проти позову та відповідні докази не скористався.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Крім того, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина шоста статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши справу за вказаним поданням у порядку письмового провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, суд

В С Т А Н О В И В:

12 червня 1998 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради здійснено державну реєстрацію юридичної особи Публічного акціонерного товариства „Вторинні ресурси, яке з того часу перебуває на обліку в податковому органі як платник податків (а.с.5,8).

Відтак, відповідач перебуває на податковому обліку в Олександрійській об'єднаній державній податковій інспекції, є платником податків та інших платежів у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На виконання вказаних конституційних приписів Податковим кодексом України визначено вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Зокрема, статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу україни земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платником плати за землю є власники земельних ділянок та землекористувачі, при цьому згідно статті 270 Податкового кодексу України обєктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Плата за землю, передбачена Податковим Кодексом України, включає в себе земельний податок, ставку якого визначено законом, та орендну плату за землю, що визначається договором оренди земельної ділянки.

Згідно пункту 285.1 статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Відповідно до статей 286, 287 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статті 46 цього кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходження земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, Публічне акціонерне товариство „Вторинні ресурси 20 лютого 2013 року та 28 січня 2014 року року подало до Долинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області звітні податкові декларації за земельні ділянки державної або комунальної власності на 2013 та 2014 роки, за змістом яких за 2013 та 2014 роки відповідачем самостійно нараховано до сплати земельного податку на суму 217 100,10 грн. за 2013 рік по 18091,68 грн. за кожен місяць та 235086,25 грн. за 2014 рік по 19590,52 грн. за кожен місяць (а.с.9-12).

З розрахунку заборгованості платника податків вбачається, що у відповідача існує податковий борг по земельному податку у сумі 76863,18 грн (а.с.13), у зв'язку з переплатою у розмірі 15028,06 грн. сума податкового боргу станом на 19 травня 2014 року становить 61835,12 грн. (а.с.14).

Згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, податкове зобовязання, самостійно визначене відповідачем у податковій декларації по земельному податку за лютий, березень, квітень 2014 року, є узгодженим та повинно було бути сплачене до 30 квітня 2014 року. Однак, у вказаний строк сума податкового зобов'язання до бюджету відповідачем сплачена не була.

Відповідно до пункту 59.4 статті. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається, зокрема, платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податковим органом було сформовано податкову вимогу форми Ю №40-25, яку було направлено відповідачеву та ним отримано (а.с.15). Наразі вказані податкова вимога не відкликана та не скасована.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. При цьому, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, податковий борг відповідача тобто сума грошового зобов'язання, самостійно узгодженого платником податків, але не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк, становить наразі 61835,12 грн., що підтверджується розрахунком податкового органу про наявність заборгованості та зворотнім боком облікової картки.

Згідно з пунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з пунктами 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Крім того, відповідно до пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних законодавчих приписів підпунктами 20.1.18, 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; стягувати до бюджетів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, на підставі аналізу встановлених обставин і правовідносин, що їм відповідають, а також враховуючи, що відповідачем не надано доказів сплати заборгованості по земельному податку, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими, відповідають обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 1833, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Долинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Публічного акціонерного товариства „Вторинні ресурси про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Вторинні ресурси () на податковий борг по орендній платі за землю у розмірі 61835,12 грн (шістдесят одна тисяча вісімсот тридцять п'ять гривень, дванадцять копійок) з рахунків у банках, що обслуговують Публічне акціонерне товариство „Вторинні ресурси, на користь Державного бюджету України в особі Долинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (розподільчий рахунок №0160, одержувач: УДК у Долинському районі, код 23683775, установа банку ГУДКУ у Кіровоградській області, МФО 823016).

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1