Справа № 2-а-1899/10
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-1899/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження в залі суду м. Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області про визнання дій неправомірними щодо виплати щомісячної соціальної допомоги "дитині війни" та зобов'язати здійснити перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "дитині війни",-

в с т а н овив :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати його здійснити перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "дитині війни" за період з 20 червня 2010 року із розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " та провести відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат.

Відповідач подав заперечення на позов в якому зазначено, що позов не підлягає задоволенню так як вимоги чинного законодавства при виплаті доплати до пенсії позивачу дотримуються та проводяться доплата в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши письмові матеріали справи вважаю, що позов підлягає задоволенню.

Виходячи зі змісту ст.3 та п.2 ч.1 ст. 17 КАС України відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»: «...дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років...».

Як вбачається з матеріалів справи позивач є громадянином України, народилася 1940 року, що підтверджено копією посвідчення № 103180 і станом на 02 вересня 1945 року вона ще не досяг віку - 18 років.

Оскільки позивач належить до категорії «дітей війни», тому на неї поширюються всі вимоги Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року «Дітям війни» пенсії або щомісячне довічне - грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яку призначають за і виплачують управління Пенсійного фонду України за місцем проживання осіб, які мають статус "дитина війни.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та № 10- рп/2008 від 22 травня 2008 року положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" були визнанні такими, що не відповідають Конституції та втратили свою чинність з дня ухвалення рішення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 було визнано неконституційним п.41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким було внесено зміни в ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Конституційний суд дійшов до висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, а тому з 22 травня 2008 року позивач має на отримання надбавки до пенсії як "дитині війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином недоплата позивачу відповідачем належної соціальної допомоги у розмірі передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни " є протиправною і суперечить Конституції України.

Отже, враховуючи наведене, позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії з розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням проведених виплат, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 20 червня 2010 року обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2, ст.70, ст.71, ст. 160, ст.161, ст. 162, ст.163, ст. 183-2, ст.185 КАС України, ст. 64, ст. 152 Конституції України, Законом України "Про соціальний захист дітей війни", Рішеннями Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № 10- рп/2008 від 22 травня 2008 року, суд,-

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області починаючи з 20 червня 2010 року здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни?, з урахуванням проведених виплат, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Радзівіл