Справа № П/811/2923/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Справа № П/811/2923/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Далмакс

до відповідача Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Товариство з обмеженою відповідальністю Далмакс звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07 липня 2015 року №, №000461504.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Далмакс податковим органом протиправно, без наявності достатніх на те підстав, було зроблено висновок щодо укладення позивачем та ТОВ Нафткампані, ПП Еталон, ПАТ Дніпронафтопродукт правочинів, не спрямованих на реальне настання правових наслідків.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, у яких позов не визнав у повному обсязі. Такі заперечення мотивовано тим, що перевіркою встановлено укладення позивачем угод без мети настання реальних наслідків, безпідставне включення до складу витрат та податкового кредиту сум ПДВ за взаємовідносинами з ТОВ Нафтокомпані, ПП Еталон, ПАТ Дніпронафтопродукт. Вважаючи, що вказані контрагенти позивача здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам, у тому числі позивачеві, відповідач наполягає на правомірності оскаржених податкових повідомлень-рішень (Т.3, а.с.22-25).

На підставі ухвали суду від 30 вересня 2015 року розгляд та вирішення справи судом здійснено у порядку письмового провадження.

Розглянувши у письмовому провадженні подані представником позивача і відповідача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Далмакс зареєстроване як юридична особа Кіровоградським міським управлінням юстиції 22 жовтня 2014 року та з того часу перебуває на обліку у податковому органі як платник податків (Т.2,а.с.247).

З 20 травня по 26 травня 2015 року посадовими особами Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ Далмакс достовірності декларування від'ємного значення різниці між сумою пдаткового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень, лютий 2015 року.

За результатами перевірки податковим органом було складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 03 червня 2015 року №304/11-23-15-04/39453649, згідно якого контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем: пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 185, п.200.1, п.200 статті 200, п.201.1, п.201.6 статті 201 Податкового кодексу України №2755-ІV від 02.12.2010 року в частині завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 74100,00 грн., та в частині завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту ПДВ за лютий 2015 року в розмірі 203693,00 грн. та занижено суму податкового зобов'язання за лютий 2015 року на суму 8168509,00 грн. (Т.1,а.с.9-31)

На підставі висновків вказаного Акта перевірки податковим органом було винесено податкові повідомлення-рішення від 07 липня 2015 року:

- № яким позивачеві нараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 12 252 763,00 грн. (за основним платежем 8168509,00 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями 4084254,00 грн.)

- №, яким ТОВ Далмакс зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 27 7793,00 грн (Т.1,а.с.34,35).

Як вбачається матеріалів справи, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, базуються на висновках акту перевірки про завищення позивачем податкового кредиту в результаті безпідставного віднесення до такого кредиту господарських операцій з контрагентами, які, на думку податкового органу, не мали реального характеру.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України у редакції, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має відємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України сумі податкового зобовязання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок відємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.6. статті 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобовязань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

У свою чергу, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: 1) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 2) придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпункту 2.4 пункту 2 Положення Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 168/704 від 05.06.1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа.

З аналізу наведених правових норм у їх системному звязку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту та включення відповідних сум до бюджетного відшкодування є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне дослідити правомірність формування позивачем податкового кредиту, включення відповідних сум до бюджетного відшкодування по взаємовідносинах ТОВ Нафтокомпані, ПП Еталон, ПАТ Дніпронафтопродукт у розрізі фактичного здійснення відповідних господарських операцій.

Судом з'ясовано такі обставини.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основними видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Далмакс за КВЕД є, зокрема, роздрібна торгівля пальним (47.30) (Т.2,а.с.247).

Як вбачається з матеріалів справи, з метою виконання своєї господарської діяльності та зберігання у спеціально обладнаних резервуарах придбаних у ряду контрагентів пально-мастильних матеріалів 05 січня 2015 року позивач (поклажодавець) уклав договір зберігання №4490 з ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) (Т.1,а.с.60).

Так, зокрема, на зберігання вказаному контрагентові у лютому 2015 року позивачем були передані паливно-мастильні матеріали у кількості 2089083 кг, що посвідчується відповідним актом прийому-передачі нафтопродуктів на зберігання (Т. 1, а.с.62)

Протоколом узгодження ціни послуг, підписаним сторонами правочину, визначено, що вартість послуг, наданих позивачеві у лютому 2015 року, становить 135 800,00 грн. (із них ПДВ 22 633,33 грн.) (Т.1, а.с. 64).

Факт надання ПАТ «Дніпронафтопродукт» позивачеві послуг, обумовлених договором, посвідчується податковою накладною №169 від 28 лютого 2015 року та Актом приймання-передачі наданих послуг від 28 лютого 2015 року (Т1, а.с. 54, 63).

Оплата за даним договором була здійснена безготівковим шляхом (Т.3,а.с.199-232).

01 лютого та 13 лютого 2015 року ТОВ Нафтакомпані (постачальник) та ТОВ Далмакс (покупець) було укладено договори поставки нафтопродуктів №НК-0026, №НК-0117, №НК-0181, №НК-0260 та додаткові угоди них (Т.1,а.с.37-38,41-42,45-46,49-50)

На виконання умов вказаного договору у лютому 2015 року позивач придбав у ТОВ Нафтокомпані дизельне паливо підвищеної якості (Євро) марки виду ІІ та бензин підвищеної якості марки А-92, А-95 Євро, вид ІІ, клас С,D, паливо моторне альтернативне марки ЕСО95Е50 SUPER, на загальну суму 50 097 409,70 грн. (із них ПДВ 8 349 568,28 грн).

Факт поставки пального позивачеві підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними від 28 лютого 2015 року №1500045,1500136,0210 (Т.3,а.с.195-198) та відповідною товарно-матеріальною відомістю (Т.3,а.с.232).

12 січня 2015 року між ПП Еталон (постачальник) та ТОВ Далмакс (покупець) було укладено договір поставки товару №91/01-15 (Т.2,а.с.28)

На виконання умов вказаного договору у січні 2015 року позивач придбав у ПП Еталон товар в асортименті згідно специфікацій до вказаного договору (зокрема, каністри металеві для палива, присадки до бензину, олива моторна, олива трансмісійна, рідина для видалення комах і бруду, олива мінеральна, тосол, вугілля деревне, рідина гальмівна, фільтри паливні та інші) на загальну суму 442837,48 грн. (із них ПДВ 72906,95 грн).

Факт поставки позивачеві товару підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними від 31 січня 2015 року №7219,7220,7221,7218,7217, від 23 січня 2015 року №4736, 4735, 4734, 4737, 4732, 4731, 4733, 4730, 4799, 584, 4780, 4779, 4778, 4777,4776,4775,4773,4774; від 22 січня 2015 року №4804, 4802, 4770, 4769, 4803, 4766, 4767, 4765, 4762, 4761, 4760, 4759, 4758, 4768, 4757,4756, 4755,4754, 4745,4744, 4743,4742,4741,4740,4739, 4738, 4753, 4771; від 19 січня 2015 року №2275,2274,2273,2272,2271,2270,2269,2267,2266,2268; від 16 січня 2015 року №1810; 1809,1808,1807,1806,1805,1804; від 15 січня 2015 року №1337, 1340,1339,1338,1327,1326,1325,1324,1323,1322,1321,1319,1307; від 14 січня 2015 року №948,949,947,946,945; від 13 січня 2015 року №613, 612,611, 610,609, 608,607, 606, 605,604,603,602,601; від 12 січня 2015 року №207,211,208,206,202,205,203,204,210,209, (Т.3,а.с.31-193), видатковими накладними (Т.2,а.с.29, 35, 37, 39, 41, 43, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 101, 103, 105, 107,109,111,113,115,117,120,122,123,125,127,129,131,133,135,137,139-141, 143, 145, 147, 149, 151, 153, 155, 157, 159, 161, 163, 165, 167, 169, 171, 173, 175, 177, 179, 181, 183, 185, 187, 189, 191, 193, 195, 197, 199,201, 203,205, 207, 209, 211, 213, 215, 217, 219, 221, 223, 225,227,229,231,233,235,237,239,241,243,245,) та специфікаціями до договору (Т.2,а.с.30-32,36,38,40,42,44-46, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 86, 88, 90, 92, 94, 96, 98, 100, 102, 104, 106, 108, 110, 112, 114, 116, 119, 121, 124, 126,128, 130,134, 136,138, 142,144, 146,148, 150, 152, 154, 156, 158, 160, 162, 164, 166, 168, 170, 174, 176,178,180,182,184,186,188,190,192,194,196,198,200,202,204,206,208,210,212,214,216,218,220,222,224,226,228,230,232,234,236,238,240,242,244,246).

Оплата за даним договором була здійснена безготівковим шляхом (Т.3,а.с.199-232).

Суд зазначає, що реалізації позивачем придбаних у ПП «Еталон» та ТОВ «Нафтакомпані» нафтопродуктів через мережу автозаправних станцій передувало транспортування та зберігання такого товару у резервуарах ПАТ «Дніпронафтопродукт» (за умовами вищевказаного договору зберігання). До місця подальшої реалізації (автозаправних станцій) нафтопродукти доставлялися автомобільним транспортом на підставі укладеного між ТОВ Далмакс та ТОВ Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс (перевізник) договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом та додатковими угодами до нього (Т.1,а.с.56-59), що підтверджено відповідними товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (Т.1, а.с.65-250;Т.2,а.с.1-27).

У відповідності до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, позивачем надходження нафтопродуктів від вказаних контрагентів відображено у Книзі руху нафтопродуктів (Т.2,а.с.158-161).

Як вбачається з матеріалів справи, придбані паливно-мастильні матеріали були реалізовані позивачем через автозаправні станції ТОВ Далмакс (Т.3,а.с.233-250; Т.4,а.с.1-70).

Придбана продукція обліковувалась позивачем у журналі обліку надходження нафтопродуктів та змінному звіті АЗС ТОВ Далмакс (Т.4,а.с.78-250;Т.5,а.с.1-250; Т.6,а.с.1-250;Т.7,а.с.1-131).

Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах справи договорів, податкових, видаткових накладних, свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач включив понесені витрати до складу валових витрат та сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, а відтак дії позивача щодо формування валових витрат, податкового кредиту, є правомірними. Подані позивачем розрахункові документи, за якими здійснювалася оплата товарів та послуг, є достовірними доказами виконання контрагентами позивача договірних зобовязань.

Даючи правову оцінку наведеним доказам, суд вважає, що ними підтверджується реальний характер господарських операцій з ТОВ Нафтокомпані, ПП Еталон, ПАТ Дніпронафтопродукт, а відтак і правомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість за такими операціями.

Встановлений судом факт правомірності формування ТОВ Далмакс податкового кредиту та витрат дає підстави для висновку про протиправне застосування до позивача штрафних санкцій на суму 4084254,00 грн. податковим повідомленням-рішенням №.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій позивача зумовлені відомостями про недостовірність даних, відображених його контрагентами (ТОВ Нафтокомпані, ПП Еталон, ПАТ Дніпронафтопродукт) у податковій звітності. Такі висновки податкового органу суперечать загальноправовим принципам. При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Так само критично суд оцінює посилання відповідача на докази, здобуті у рамках перевірок контрагентів позивача, щодо здійснення ними фіктивної підприємницької діяльності.

Згідно частини четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України саме вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відтак, за змістом статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, преюдиційними обставинами, що звільнені від доказування, є обставини, встановлені безпосередньо: 1) вироком у кримінальній справі; 2) постановою про адміністративний проступок.

Відповідно, висновки, в даному випадку, відсутності об'єктів оподаткування ПДВ та податком на прибуток, до яких прийшов контролюючий орган через призму ознак фіктивності контрагентів позивача, яка (фіктивність) встановлена в інших процесуальних документах, як-то акт перевірки позивача та акти про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів, не сприймається судом як преюдиційна обставина, відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Викладене вище дає підстави вважати, що позивачеві було протиправно донараховано податкові зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем і за штрафними санкціями та зменшено розмір від'ємного значення, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування оскаржуваних повідомлень-рішень.

На підставі частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем при поданні адміністративного позову судовий збір в розмірі 487,20 грн (Т.1,а.с.2) присуджується ТОВ «Далмакс».

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від від 07 липня 2015 року, яким ТОВ Далмакс збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 12 252 763,00 грн. (за основним платежем 8 168 509,00 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями 4 084 254,00 грн.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 07 липня 2015 року, яким ТОВ Далмакс зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 27 7793,00 грн.

Присудити ТОВ Далмакс судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят дві гривні, сімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1