Справа № 804/4514/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 р. справа № 804/4514/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Квасові В.П.

представник позивача не прибув

відповідач не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 791,63 грн., -

ВСТАНОВИВ :

27 березня 2015 року Нікопольська обєднана державна податкова інспекція Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі Нікопольська ОДПІ, позивач) звернулась з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач), в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул..Чубаря, буд.25, корп. А) заборгованість до бюджету по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 791,63 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має заборгованість перед бюджетом у звязку з несвоєчасною сплатою єдиного податку у розмірі 791,63 грн., що утворився внаслідок порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України (далі ПК України).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Представники сторін у судове засідання 14.05.2015 року не прибули.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

На адресу відповідача судом направлені повістки про виклик в судове засідання, призначені на 21.04.2015 року, 14.05.2015 року, проте на адресу суду повернулися конверти з відміткою поштового відділення про причини повернення. Відповідно до пункту 11 статті 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

На підставі частини 4 статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши чинне законодавство, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності 21.05.2013 року та з 22.05.2013 року перебуває на обліку в Нікопольській ОДПІ як платник податків, зборів та обовязкових платежів.

28.05.2013 року відповідачем до Нікопольської ОДПІ була подана заява про застосування спрощеної системи оподаткування та з 01.07.2013 року ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як платник єдиного податку із встановленою ставкою 10% до розміру мінімальної заробітної плати.

Протягом грудня 2013 року червня 2014 року на підставі наданої відповідачем заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності відповідачу до відповідача була застосована встановлена ставка єдиного податку 10 % від мінімальної заробітної плати та відповідно нараховано: за грудень 2013 року 114,70 грн., січень 2014 року 121,80 грн., лютий 2014 року - 121,80 грн., березень 2014 року - 121,80 грн., квітень 2014 року - 121,80 грн., травень 2014 року - 121,80 грн., червень 2014 року - 121,80 грн.

З урахуванням часткової сплати у розмірі 53,87 грн. заборгованість відповідача по єдиному податку з фізичних осіб за період грудень 2013 року червень 2014 року складає 791,63 грн.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно пункту 291.3 статті 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

На підставі пункту 293.1 статті 293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно із пунктом 294.1 статті 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

Відповідно до пункту 294.2 статті 294 ПК України, податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Зазначена сума єдиного податку встановлений законодавством строк та в повному обсязі сплачена не булла.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно статті 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно із п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до норм статті 59 ПК України позивачем 23.06.2014 року сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 4219-25 про обовязок відповідача сплатити податковий борг у розмірі 791,63 грн.

Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ф» № 4219-25 від 23.06.2014 року року відповідачем не надано.

Податковий борг з моменту виникнення не переривався.

Таким чином загальна сума боргу відповідача по єдиному податку з фізичних осіб, за період станом на час розгляду справи складає 791,63 грн.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до статті 16 ПК України, платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Потрібно також врахувати, що відповідно до пунктів 87.1 та 87.2 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 791,63 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул..Чубаря, буд.25, корп..А) заборгованість до бюджету по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 791,63 грн. (сімсот девяносто три гривні 63 копійки).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2