Справа № 815/7149/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7149/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Андрухіва В.В.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014 року Приватне акціонерне товариство Українське Дунайське пароплавство звернулося до суду з даним адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 27.10.2014 року Приватним акціонерним товариством Українське Дунайське пароплавство (далі за текстом ПрАТ УДП) отримано від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 23.04.2014 року по 09.07.2014 року. 05.11.2014 року ПрАТ УДП звернулося до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС зі скаргою на рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року, яка була отримана податковим органом 11.11.2014 року, однак, на момент подачі адміністративного позову ПрАТ УДП не отримувало рішення Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС про результати розгляду скарги. Відтак, оскільки скарга на вказане рішення не розглянута та не направлена протягом 20 календарних днів позивачеві, вона вважається задоволеною, а рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року скасованим.

Крім того, позивач зазначав, що ПрАТ УДП не було сплачено ЄСВ за березень 2014 року у встановлений законодавством строк, проте пароплавство вимогу про сплату недоїмки по ЄСВ за березень 2014 року не отримувало, а відразу було прийняте рішення про стягнення штрафу та пені, а не вимогу, в яку включений розрахунок штрафних санкцій як того вимагає законодавство України.

В адміністративному позові також, зазначено, що згідно оскаржуваного рішення штраф та пеня нараховані за період з 23.04.2014 року по 09.07.2014 року, тобто заборгованість по сплаті єдиного внеску за березень 2014 року ПрАТ УДП було погашено 09.07.2014 року, а рішення про сплату штрафу та пені винесено 09.09.2010 року, тобто через 2 місяці після сплати пароплавством суми заборгованості. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушенням процедури прийняття рішень про визначення грошового зобовязання платника податків.

Відповідач надав заперечення до адміністративного позову (а.с. 32-33), в яких зазначив, що 05.11.2014 року ПрАТ УДП звернулося до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС зі скаргою на рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року, при цьому 15.12.2014 року позивач отримав від Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС рішення від 09.12.2014 року, яким рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року залишено без змін, а скарга ПрАТ УДП без задоволення. Таким чином, відповідач вказує, на те, що скарга позивача була розглянута та рішення за результатами розгляду скарги направлено в строк, передбачений Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування .

Крім того, відповідач на спростування доводів позивача відносно порушення строків для прийняття рішення послався на те, що чинним законодавством не передбачено граничних строків прийняття рішення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 року, у позові ПрАТ УДП відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2015 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи у звязку з реорганізацією субєкта владних повноважень, відповідно до ст.55 КАС України, суд ухвалою від 09.11.2015 року замінив відповідача процесуальним правонаступником - Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС.

У судовому засіданні 09.11.2015 року представники позивача позов підтримали повністю з викладених у ньому підстав та просили позовні вимоги ПрАТ УДП задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.11.2015 року позов ПрАТ УДП не визнав, підтримав раніше надані під час розгляду справи письмові заперечення (а.с.32-33), просив у позові відмовити у звязку з необґрунтованістю позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року, яким на підставі ч. 10 та п.2 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі за текстом Закон № 2464-VI ) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2014 року до 09.07.2014 року застосовано штраф у розмірі 142886 грн.24 коп. та нараховано пеню у розмірі 107842 грн. 20 коп. (а.с. 13).

На вказане рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року позивачем подано скаргу до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління Міндоходів № ЮС-1683 від 05.11.2014 року, яку отримано останнім 11.11.2014 року (а.с. 9-12).

Стосовно посилань позивача на те, що відповідачем при винесенні рішення був порушений порядок стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8 ст.9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Судом встановлено, що Приватним акціонерним товариством Українське Дунайське пароплавство не було сплачено ЄСВ за березень 2014 року у встановлений законодавством строк. Дана обставина позивачем не оспорювалася.

Згідно п.10, п.п.11.2. п.11 ст.25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом встановлено, що податковим органом у відповідності до норм чинного законодавства нараховано штрафні санкції у розмірі 10%, що вбачається з розрахунку штрафних санкцій (а.с.4) та згідно п.10, п.п.11.2. п.11 ст.25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховано пеню з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону № 2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Згідно п.п.7.2 п. 7 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013р. № 455 (далі за текстом Інструкція № 455) при застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9.

Судом встановлено, що на підставі зазначених норм Закону № 2464-VI та Інструкції № 455, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято рішення № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Відповідно до п.п.7.13 п.7 Інструкції № 455 та п.16 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не було порушено процедуру та строки прийняття оскаржуваного рішення, а тому зазначені доводи позивача суд вважає безпідставними та не бере їх до уваги.

Стосовно доводів позивача про неприйняття у передбачений законом строк Центральним офісом з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС рішення за скаргою ПрАТ УДП № ЮС-1683 від 05.11.2014 року на рішення відповідача № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року, суд зазначає наступне.

Згідно абз.6 п.4 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Аналогічна правова конструкція, за виключенням кількості днів розгляду скарги на рішення, передбачена п.56.8 статті 56 Податкового Кодексу України (у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції), якою встановлено 20-денний строк на прийняття рішення та надіслання його (або вручення під розписку) платнику податків.

Таким чином, наведена норма Закону, так як і Податкового Кодексу України передбачають два альтернативні способи інформування платника про рішення щодо розгляду його скарги, а саме: 1) безпосереднє вручення такого рішення під розписку; 2) надіслання листом з повідомленням про вручення.

При цьому правова конструкція цієї норми жодним чином не визначає черговості або не надає переваг у застосуванні податковим органом будь-якого із зазначених способів. Вживання у наведеному законодавчому приписі сполучника або вказує на рівнозначність зазначених способів та можливість використання будь-якого із них за вибором податкового органу.

Власне ж надіслання у розумінні цієї норми передбачає направлення адресатові (платникові) листа з повідомленням про вручення. Тобто для факту надіслання достатньою є передача податковим органом відповідного виду поштової кореспонденції на пошту, тоді як подальше вручення (отримання) адресатом (платником) такого листа є окремою дією.

Як вбачається з наданих позивачем реєстру вхідних документів на імя президента ПрАТ УДП (а.с. 63-66, 114-117), службової записки інспектора бюро організації діловодства ПрАТ УДП від 04.03.2015 року № БОД-кп/19 (а.с.118) - рішення про результати розгляду скарги ПрАТ УДП № ЮС-1683 від 05.11.2014 року від Центрального офіса з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС під вихідним номером № 22385/10/28-10-4-33 від 09.12.2014 року до ПрАТ УДП не надходило.

Також з вищевказаного реєстру вхідних документів на імя президента ПрАТ УДП та доданих до нього рішень Центрального офіса з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС (а.с.63-88) вбачається надходження до позивача двох рішень від 09.12.2014 року з різними номерами (№ 22372/10/28-10-10-4-33 та № 22379/10/28-10-10-4-33) щодо розгляду однієї й тієї ж скарги № ЮС-1682 на інше рішення відповідача № НОМЕР_2 від 09.09.2014 року, яке не є предметом судового розгляду (а.с.69, 77). Даний факт свідчить про певні помилки та недоліки в роботі контролюючого органу щодо розгляду скарг позивача.

З наданого відповідачем суду рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення 09.12.2014 року (а.с.51) не можна встановити, що саме рішення Центрального офіса з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС від 09.12.14 року № 22385/10/28-10/4-33 про результати розгляду скарги позивача № ЮС-1683 від 05.11.2014 року було відправлено позивачу та отримано ним 15.12.2014 року. Тому дане поштове повідомлення не є доказом надіслання позивачу рішення від 09.12.14 року № 22385/10/28-10/4-33 про результати розгляду його скарги № ЮС-1683 від 05.11.2014 року

Скасовуючи судові рішення першої та апеляційної інстанцій, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 06.10.2015 року зазначив, що суду слід більш досконаліше дослідити питання надсилання відповідачем саме визначеного рішення від 09.12.14 року №22385/10/28-10/4-33 про результати розгляду скарги позивача №ЮС-1683 від 05.11.2014 року поштовим відправленням, доказом отримання якого, на думку відповідача, є згадане рекомендоване повідомлення про вручення від 09 грудня 2014 року. Зокрема, такими доказами можуть слугувати відповідні реєстри надіслання поштової кореспонденції, сформовані контролюючим органом та подані до поштового відділення, журнал вихідної кореспонденції та інше.

Грунтуючись на вимогах ч.5 ст.227 КАС України щодо обовязковості висновків і мотивів суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.10.2015 року витребував у відповідача докази надсилання позивачу рішення від 09.12.2014 року №22385/10/28-10/4-33 про результати розгляду скарги позивача №ЮС-1683 від 05.11.2014 року, а саме: реєстри надіслання поштової кореспонденції, сформовані контролюючим органом та подані до поштового відділення, журнал вихідної кореспонденції.

Проте, відповідач таких доказів, які б достеменно підтверджували, що саме рішення №22385/10/28-10/4-33 від 09.12.2014 року про результати розгляду скарги позивача №ЮС-1683 від 05.11.2014 року було надіслане позивачу до суду не надав.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що витребувані судом докази у податкового органу відсутні, оскільки журнал вихідної кореспонденції не ведеться, а реєстр поштової кореспонденції з надіслання позивачу рішень за його скаргами податковим органом не формувався.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду факт надіслання позивачу у строки, встановлені абз.6 п.4 ст.25 Закону № 2464-VI та п.56.8 ст.56 ПК України, рішення від 09.12.14 року № 22385/10/28-10/4-33 про результати розгляду скарги позивача № ЮС-1683 від 05.11.2014р на рішення відповідача № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року.

Відповідно до п.56.9 ст.56 ПК України керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Беручи до уваги, що рішення відповідного контролюючого органу за скаргою позивача № ЮС-1683 від 05.11.2014р на рішення відповідача № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року не було надіслано позивачу поштою з повідомленням про вручення та не було надано позивачу під розписку у визначені абз.6 п.4 ст.25 Закону № 2464-VI та п.56.8 ст.56 ПК України строки, згідно вимог п.56.9 ст.56 ПК України така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів № НОМЕР_1 від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску до ПрАТ УДП - підлягає скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ УДП, суд відповідно до ст. 94 КАС України стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69-71, 86, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство - задовольнити повністю.

Рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів № НОМЕР_1 від 09 вересня 2104 року скасувати.

Стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство ().

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 16.11.2015 року.

Суддя: В.В.Андрухів

.