Справа № 2а-145/08
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Київ К/800/32932/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

секретаря Коцюрби В.М.,

за участю представника Генеральної прокуратури України Кузнецової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою заступника прокурора Львівської області на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 1 серпня 2008 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі № 2а-145/08 (876/9787/14) за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання незаконною вимоги, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просили: визнати незаконною вимогу Пустомитівської районної державної адміністрації щодо необхідності погодження Сороки-Львівською сільською радою проектів відведення земельних ділянок у власність позивачам для ведення особистого селянського господарства на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту; надати дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту згідно поданої заяви; надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту згідно поданої заяви; зобов'язати управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області та відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Пустомитівської районної державної адміністрації погодити проект відведення земельних ділянок площею 1,7 га кожна для ведення особистого селянського господарства на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту у власність позивачам; зобов'язати Пустомитівську районну державну адміністрацію затвердити проект відведення земельних ділянок позивачам, складений у встановленому законодавством порядку, та передати безоплатно у власність позивачам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,7 га згідно затверджених проектів землеустрою без погодження з Сороки-Львівською сільською радою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Пустомитівською районною державною адміністрацією Львівської області протиправно відмовлено позивачам у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з причин віднесення спірних ділянок до земель, на які претендує інша особа, та через відсутність відповідного погодження Сороки-Львівської сільської ради, а також управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області і відділу архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області з причин інвестиційної привабливості спірних земель.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 1 серпня 2008 року позовні вимоги задоволені. Визнана незаконною вимога Пустомитівської районної державної адміністрації щодо необхідності погодження Сороки-Львівською сільською радою проектів відведення земельних ділянок у власність позивачам для ведення особистого селянського господарства на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту; наданий дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту згідно поданої заяви; надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту згідно поданої заяви; зобов'язано управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області та відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Пустомитівської районної державної адміністрації погодити проект відведення земельних ділянок площею 1,7 га кожна для ведення особистого селянського господарства на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту у власність позивачам; зобов'язано Пустомитівську районну державну адміністрацію затвердити проект відведення земельних ділянок позивачам, складений у встановленому законодавством порядку, та передати безоплатно у власність позивачам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,7 га згідно затверджених проектів землеустрою без погодження з Сороки-Львівською сільською радою.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року рішення суду першої інстанції скасоване, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2014 року скасоване рішення суду апеляційної інстанції та направлена справа на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року залишена без змін постанова Пустомитівського районного суду Львівської області від 1 серпня 2008 року.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями заступник прокурора Львівської області звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 9 квітня 2008 року позивачі звернулися до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області із заявами про надання їм безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га кожна на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. До заяв позивачі долучили викопіювання з генерального плану Сороки-Львівської сільської ради із зазначенням бажаного розташування земельних ділянок.

Листами від 5 травня 2008 року Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області повідомила заявників про те, що відмовляє у задоволенні даних заяв з огляду на те, що зазначені земельні ділянки відносяться до земель, на які претендує ПП „Азимут-М", якому постановою господарського суду Львівської області від 12 листопада 2007 року наданий дозвіл на розробку проекту відведення вказаної земельної ділянки під будівництво офісно-складських приміщень. Сороки-Львівська сільська рада оскаржила зазначене рішення, тому воно не набрало законної сили.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області протиправно відмовила позивачам у задоволенні клопотань та не надала дозвіл на розроблення проекту відведення земельних ділянок, оскільки факт наявності спору з ПП „Азимут-М" з приводу саме спірних ділянок не був належним чином підтверджений. Також твердження про інвестиційну привабливість спірних ділянок не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотань позивачів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Статтею 118 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент подання позивачами клопотань про передачу ділянок у власність, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Тобто на момент виникнення спірних відносин законодавством був передбачений чіткий порядок передачі земельних ділянок у власність громадян, а саме: громадянин подає заяву, а відповідний суб'єкт владних повноважень за умови задоволення такої заяви надає дозвіл на розробку проекту відведення.

Апеляційний суд на виконання вимог ухвали ВАСУ від 30 вересня 2014 року для ідентифікації земельної ділянки витребував матеріали справи №21/284А із господарського суду Львівської області, однак ні з матеріалів адміністративної справи ні із матеріалів господарської справи не прослідковується, що йдеться про одну і ту ж ділянку

Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області відмовила у задоволенні заяв виключно через наявність спору за участю ПП „Азимут-М" і Сороки-Львівської сільської ради з приводу спірних ділянок та рішення господарського суду Львівської області від 12 листопада 2007 року, яким наданий дозвіл на розробку проекту відведення вказаної земельної ділянки під будівництво офісно-складських приміщень зазначеному підприємству.

Так, постановою господарського суду Львівської області від 12 листопада 2007 року ПП „Азімут - М" був наданий дозвіл на розробку проекту відведення тієї ж земельної ділянки. Однак, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2008 року зазначене рішення скасоване та відмовлено в задоволенні позову. Зазначене підтверджується матеріалами господарської справи №21/284-а.

Колегія суддів зазначає, що у жовтні 2008 р. позивачам надані вказані земельні ділянки з видачею відповідних Державних актів на право власності земельних ділянок і між сторонами фактично спір вичерпаний.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області залишити без задоволення.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 1 серпня 2008 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: