Справа № 22-а-4926/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-4926/2011 р.
Головуючий у 1 інстанції Кашперська Т.Ц.
Доповідач в суді 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 201 1 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в м. Ірпінь на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Ірпінь про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, посилалась на те, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по 2 групі інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилався на те, що призначена йому пенсія не може бути меншою восьми мінімальних пенсій за віком, а також відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях і стипендії студентам,'які там навчаються, підвищуються в розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Позивач зазначав, що розмір її пенсії, яку вона отримувала не відповідає розміру 8 мінімальних пенсій за віком, а доплата за шкоду, заподіяну здоров'ю, значно менша від необхідного розміру такої доплати до пенсії.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2009 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_3 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області провести ОСОБА_3 основної та додаткової пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ст. 50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , виходячи з розміру основної пенсії у вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової у '^розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, за період з 22.10.2008 року з урахуванням виплачені в ці терміни сум.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції управлінням Пенсійного фонду України в м. Ірпінь подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у вересні 2009 року направив звернення до відповідача з проханням пояснити з яких підстав проведено такий розрахунок виплат і провести донарахування та виплату недоотриманих коштів. Відповідач відмовив у задоволенні його вимог мотивуючи тим, що відповідно до ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду призначаються такі пенсійні виплати: пенсії за віком; пенсії по інвалідності; пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Інших виплат Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачає.

Постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року встановлено, що розрахунок пенсії згідно ч,4 ст. 54 Закону проводився виходячи з розрахункової величини 19,91 грн., а з 01.09.2004 року 22 грн. ЗО коп. За ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплата непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановлено доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Розрахунок доплати проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року в розмірі 5 грн. 20 коп. Просив суд зобов'язати відповідача провести перерахунок розміру його пенсії відповідно до ст.54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком згідно положень, ст.50 вказаного Закону, а також доплату до пенсії згідно положень ст.39 цього Закону починаючи з 01.05.2008 року.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Ірпінь Київської області як непрацюючий пенсіонер, що сторонами не оспорюється.

Позивач є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2 групи, захворювання яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст..ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Разом з тим встановлено, що розміри державної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим , по 2 групі інвалідності, 8 мінімальних пенсій за віком.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. ч.4 ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст.28 Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області відхилити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає, законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_4

Судді:(підпис) ОСОБА_1

(підпис) ОСОБА_5