Справа № 524/6934/15-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/6934/15-а
Провадження №
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідачів: - головного територіального управління юстиції у Полтавській області та управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області - Шамало Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ткаченка Сергія Володимировича, заступника начальника головного територіального управління юстиції у Полтавській області з питань ДВС - начальника управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області Тимченка Олега Вадимовича, управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області та головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченка С.В., заступника начальника ГТУЮ з питань ДВС - начальника УДВС ГТУЮ у Полтавській області Тимченка О.В. про визнання дій неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови про закриття виконавчого провадження від 18 листопада 2014 року № 28033003.

Посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві, позивач просив суд: - поновити строк на апеляційне оскарження постанови, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченко С.В. ВП № 28033003 від 18 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого лита № 2-1048/2010 від 04 серпня 2011 року виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука; - визнати незаконною та скасувати постанову винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченко С.В. ВП № 28033003 від 18 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого лита № 2-1048/2010 від 04 серпня 2011 року виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука; - зобов'язати відповідача - державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченка С.В. вчинити певні дії на виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1048/2010 від 04 серпня 2011 року виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука.

Ухвалами суду від 20 серпня 2015 року та 06 жовтня 2015 року були залучені до участі у справі відповідачами - управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області та головне територіальне управління юстиції у Полтавській області.

Ухвалою суду від 11 листопада 2015 року позивачу було поновлено строк оскарження постанови державного виконавця від 18 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Уточнив, що у позові фактично просив про поновлення строку оскарження постанови державного виконавця від 18 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження, а не про продовження апеляційного оскарження, мотивуючи тим, що копію постанови державного виконавця одержав 11 серпня 2015 року.

Представник відповідачів - управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області та одночасно головного територіального управління юстиції у Полтавській області - Шамало Ю.В., а також представник третьої особи - управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці - Щепілов О.В. з позовом не погодилися мотивуючи його безпідставністю.

Відповідачі Ткаченко С.В. та Тимченко О.В. в судове засідання не прибули повторно, про причини своєї неявки суд не повідомляли, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи з направленням відповідних документів та викликів засобами рекомендованого поштового зв'язку.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів та третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2011 року було задоволено позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці про визнання неправомірною відмови у проведенні перерахунку державної пенсії, покладення обов'язків проведення перерахунку та виплати пенсії.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці в перерахунку ОСОБА_1 пенсій по інвалідності відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці провести ОСОБА_1 з 14 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду 3-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці провести ОСОБА_1 з 14 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 3-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Вказана постанова місцевого суду була залишена без змін згідно ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року.

На виконання вказаної постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2011 року, яка набрала законної сили 06 грудня 2011 року, 04 серпня 2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було видано виконавчий лист за № 2а-13128/2011, на підставі якого 09 серпня 2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Нездойминогою О.О. було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 28033003.

У ході виконавчого провадження органом Пенсійного Фонду України ОСОБА_1 була нарахована доплата в розмірі 22975,20 грн. для виплати у 2011 році, однак не виплачено у зв'язку з відсутністю належного бюджетного фінансування.

10 листопада 2011 року цим державним виконавцем була ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», яка була визнана незаконною та скасована згідно постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 березня 2014 року, яка набрала законної сили 12 травня 2014 року.

28 серпня 2014 року згідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ткаченко С.В. було ухвалено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 28033003, яке було зупинено згідно постанови цього ж державного виконавця від 13 жовтня 2014 року у зв'язку з направленням до суду подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 листопада 2014 року, яка набрала законної сили 11 листопада 2014 року, було відмовлено у задоволенні подання цього державного виконавця про зміну способу і порядку виконання постанови суду від 20 липня 2011 року.

18 листопада 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ткаченко С.В. постановами було поновлено виконавче провадження та одночасно на підставі п.11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження № 28033003 з примусового виконання виконавчого листа за № 2а-13128/2011, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука, у зв'язку із вжиттям вичерпних заходів примусового виконання рішення, визначених ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 18 листопада 2014 року позивач отримав засобами рекомендованого поштового зв'язку 11 серпня 2015 року.

Суд вважає, що державний виконавець Ткаченко С.В. не виконав свої обов'язки як державного виконавця та не здійснив вичерпні заходи з примусового виконання постанови місцевого суду від 20 липня 2011 року всупереч вимогам ст.ст. 5, 49, 75 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова державного виконавця була ухвалена передчасно.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Відповідно ч. 2 ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Система органів державної виконавчої служби визначена у статті 3 цього Закону.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачений обов`язок державного виконавця здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;7) визнання боржника банкрутом;8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію"заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Відповідно до п. п. 2.1.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому законом та передбачені цією Інструкцією права і обов'язки в точній відповідності до закону, не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб, роз'яснювати особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їх права та обов'язки.

Згідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до положень ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, змін чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови державного виконавця вбачається, що боржником було надано до відділу ДВС 29 серпня 2011 року розрахунок пенсії і, що виплати за рішенням суду не були проведені за відсутності відповідного фінансового ресурсу бюджету України. Крім того, вказано про те, що державний виконавець вживав заходи по накладенню штрафів на боржника та внесенню подань до суду про зміну способу та порядку виконання постанови суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами та третьою особою не було надано до суду належні і допустимі докази, які свідчили б про те, що державним виконавцем у ході виконавчого провадження були вжиті всі заходи, спрямовані на виконання постанови суду від 20 липня 2011 року.

Так, державний виконавець під час виконавчого провадження не здійснив заходи по внесенню до суду подання та/або про роз'яснення стягувану право на таке щодо заміни боржника, оскільки первісним боржником згідно постанови суду від 20 липня 2011 року було визначено управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці, хоча згідно Постанови КМ України «Про утворення територіальних органів Пенсійного фонду України» за N 803 від 27 липня 2011 р., у м. Кременчуці було створено управління Пенсійного Фонду України у м. Кременчуці шляхом об'єднання управлінь Пенсійного Фонду України Автозаводського та Крюківського районів м. Кременчука.

Доводи викладені у постанові державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченка С.В. від 18 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження № 28033003 не обґрунтовують обставин, передбачених ст.ст. 49, 75 Закону України «Про виконавчу службу».

Зокрема, державним виконавцем не було вжиті заходи та дії по перевірці платоспроможності боржника, наявності у нього майна, перевірки дій боржника щодо вжиття заходів по складанню фінансової заявки по виділенню додаткових асигнувань, затвердження нового кошторису управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці, їх змін. Крім того, державний виконавець не вжив заходів по роз'ясненню стягувачу можливості звернення до органів Державного Казначейства України щодо стягнення нарахованих, але не виплачених сум боржником у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03 вересня 2014 року.

Також, суд при розгляді справи враховує висновки наданих у рішеннях Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» та від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», в яких було визначено відповідно про те, що держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюють державою, оскільки держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Відсутність коштів у боржника чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не звільняє боржника від виконання рішення суду, та не є обставиною, яка ускладнює його виконання. А також, про неприйнятність аргументів уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність засобів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявність передбачених чинним законодавством України підстав для закінчення виконавчого провадження № 28033003, а відтак, не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Необхідно: - визнати незаконною та скасувати постанову винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченко Сергієм Володимировичем ВП № 28033003 від 18 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1048/2010, виданого 04 серпня 2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука; - зобов'язати відповідача - державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченка Сергія Володимировича вчинити певні дії на виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1048/2010, виданого 04 серпня 2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука. В іншій частині позовних вимог, що стосується інших відповідачів, які не вчинили стосовно позивача будь-яких незаконних дій та не постановили будь-яких незаконних рішень, необхідно відмовити за безпідтсавністю.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 69, 70, 158-163, 167, 181 КАС України, ст. ст. 11, 17, 18, 19, 25, 26, 28, 35, 49, 75, 82 Закону України «Про виконавче провадження», -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченко Сергієм Володимировичем ВП № 28033003 від 18 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1048/2010, виданого 04 серпня 2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука.

Зобов'язати відповідача - державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченка Сергія Володимировича вчинити певні дії на виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1048/2010, виданого 04 серпня 2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2015 року.

Суддя: