Справа № 804/4683/15
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2015 рокусправа № 804/4683/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Олефіренко Н.А. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2015р. у справі №804/4683/15
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Промполітікс»
до: про:Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

12.02.2013р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Промполітікс» (далі - ТОВ «Промполітікс») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. / а.с. 3-6 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2013р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/2314/13-а та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1 том 1 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що в результаті проведеної відповідачем камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток ним було зроблено висновок про заниження грошового зобов'язання підприємства з податку на прибуток за 9 місяців 2012р. у податковій декларації від 08.11.2012р. на 35462662 грн., що і було відображено у акті №5069/1501/33808577 від 20.12.2012р., на підставі якого відповідачем 29.01.2013р. було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено розмір податкового зобов'язання позивача з податку на прибуток у загальному розмірі на 44365828 грн., податковий орган вважає, що позивачем невірно визначено фінансовий результат від операцій з цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами в податковій декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2012р., оскільки з урахуванням положень п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України до відповідних рядків такої декларації повинна включатись не вся сума від'ємного значення фінансового результату від цих операцій, а лише у розмірі 25%, таке порушення призвело до заниження доходів та відповідного заниження податку на прибуток, але позивач не погоджується з такими висновками податкового органу оскільки до цих правовідносин не підлягають застосуванню положення п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність прийнятого відповідачем за результатами перевірки податкового повідомлення-рішення, тому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 29.01.2013р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р. у справі №804/2314/13-а адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № від 29.01.2013р. / а.с. 113-114 том 1/.

Відповідач не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу / а.с. 118-119 том 1/, але ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р. у справі №804/2314/13-а апеляційна скарга відповідача була залишена без задоволення, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р. у справі №804/2314/13-а залишена без змін / а.с. 135-136 том 1/.

У подальшому відповідачем рішення суду першої та апеляційної інстанції у справі №804/2314/13-а було оскаржено в касаційному порядку / а.с. 140-141 том 1/, та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.03.2015р. касаційна скарга ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська задоволена частково, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р. та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р. у справі №804/2314/13-а скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції /а.с. 162-165 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. справу прийнято до провадження Дніпропетровського окружного адміністративного суду та справі привласнено номер - №804/4683/15 / а.с. 167 том 1/.

Під час розгляду даної справи позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги, які викладені у адміністративному позові / а.с. 3-6 том 1/, та з урахуванням додаткових пояснень до адміністративного позову / а.с. 177-178 том 1/, просив суд адміністративний позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № від 29.01.2013р..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2015р. у справі №804/4683/15 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № від 29.01.2013р.. (суддя Кальник В.В.) / а.с. 215-217 том 1/.

Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, яка є правонаступником відповідача у даній справі, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 12.05.2015р. у справі, подала апеляційну скаргу / а.с. 223-226 том 1/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просить суд скасувати постанову суду першої інстанції від 12.05.2015р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 1-6 том 2/ з урахуванням додаткових письмових пояснень / а.с. 30-32 том 2/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об'єктивно та повно з'ясовано усі обставини справи та постановлено у справі рішення без порушень норм чинного матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу податкового органу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 12.05.2015р. у даній справі залишити без змін.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали доводи викладені у апеляційній скарзі та просили суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 12.05.2015р. у справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 12.05.2015р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що позивача у справі зареєстровано як юридичну особу 11.10.2005р., ідентифікаційний код - 33808577, підприємство є платником податків та як платник податків перебуває на обліку у відповідача у справі / а.с. 193-203 том 1/.

20.12.2012р. відповідачем у справі здійснено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Промполітікс» з податку на прибуток за результатами якої складено акт №5069/1501/33808577 від 20.12.2012р. (далі - акт перевірки).

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 8-10 том 1/ вбачається, що податковим органом за результатами перевірки зроблено висновок, про порушення позивачем абз. 5 п. 153.8. ст. 153, п. 150.1. ст. 150 Податкового кодексу України, пункту 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України, яке полягає у тому що, підприємством у рядку 1.3 додатку ЦП до додатку ІД податкової декларації завищено від'ємний фінансовий результат попереднього звітного (податкового) періоду на суму 170205982 грн., в результаті чого ТОВ «Промполітікс» в податковій декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року занижено грошове зобов'язання з податку на прибуток на 35492662 грн., що призвело до заниження прибутку від операцій з цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами у сумі 169012676,0 грн. та, відповідно, заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року у сумі 35492662,0 грн.

За результатами перевірки, на підставі акту №5069/1501/33808577 від 20.12.2012р., відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2013р., яким ТОВ «Промполітікс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 44365828,00 грн., у тому числі - основний платіж - 35492662 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 8 873166 грн. /а.с. 12 том 1/

У судовому засіданні під час розгляду даної справи судом встановлено, що вищезазначені висновки податкового органу, які викладені у акті перевірки, і які стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2013 р. , яке є предметом оскарження у справі, зроблено податковим органом з огляду на наступне.

Відповідно до наданої податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «Промполітікс» за 2011 рік (а саме: податкових декларацій з податку на прибуток з додатками за 1 квартал 2011 року та ІІ-ІV квартали 2011 року) / а.с. 14-23 том 1/ підприємством задекларовано загальну суму доходу у розмірі 184056558,0 грн., у т.ч. у додатках до декларацій відображено загальну суму доходів від операцій з цінними паперами у розмірі 184010724,0 грн.

Пунктом 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено - якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон гривень та більше станом на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 податковий рік), то сума цього значення підлягає включенню до витрат звітних (податкових) періодів, починаючи з І півріччя і наступних звітних періодів 2012 року, у розмірі 25 відсотків суми такого від'ємного значення.

З огляду на вищезазначене, відповідачем зроблено висновок про те, що в порушення абз. 5 п. 153.8. ст. 153, п. 150.1. ст. 150 Податкового кодексу України, пункту 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України, наказу ДПА України від 28.09.2011 №1213, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2011р. №1215/19953 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств», підприємством у рядку 1.3 додатку ЦП до додатку ІД податкової декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року завищено від'ємний фінансовий результат попереднього звітного (податкового) періоду на суму 170205982 грн. (226941309грн. - визначений підприємством від'ємний результат у рядку 1.3 додатку ЦП до додатку ІД податкової декларації з податку на прибуток; 56735327грн. - від'ємний результат, який мав бути відображений підприємством за висновками перевірки, з урахуванням вимог п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України; 170205982грн. - різниця між від'ємним значенням задекларованим підприємством та визначеним за результатами перевірки), що у свою чергу призвело до заниження прибутку від операцій з цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами у сумі 169012676,0грн. та, відповідно, заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року у сумі 35 492 662,0грн.

У судовому засіданні судом встановлено, що від'ємний фінансовий результат попереднього звітного (податкового) періоду у розмірі 226941309 грн., що був зазначений в податковій декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року, було сформовано у зв'язку із укладенням 23.07.2008р. договору № Б-230 купівлі-продажу цінних паперів між позивачем (ТОВ «Промполітікс») та ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» / а.с. 24-30 том 1/, згідно умов якого ( з урахуванням додаткових угод до договору) ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» зобов'язується в передбачені терміни передати у власність ТОВ «Промполітікс», а ТОВ «Промполітікс» зобов'язується прийняти та оплатити на умовах цього договору пайові цінні папери, наведені у п. 1.2. цього договору, та перерахуванням 31.07.2008 року покупцем - ТОВ «Промполітікс», на підставі платіжного доручення № 1509 згідно цього договору грошових коштів у розмірі 230512431,48 грн. / а.с. 31 том 1/.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано нормами Податкового кодексу України ( в редакції закону чинній на момент виникнення цих правовідносин) якими визначено особливий порядок обліку операцій з цінними паперами.

Так, пунктом 153.8. ст. 153 Податкового кодексу України ( в редакції, що діяла на момент подання податкової декларації з податку на прибуток) встановлено, що платник податку веде відокремлений облік фінансових результатів операцій з цінними паперами в розрізі окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, в тому числі окремий облік операцій з цінними паперами, придбаними під час їх розміщення, повторного продажу емітентом чи в результаті здійснення внеску до статутного капіталу. При цьому облік операцій з акціями ведеться разом з іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами.

Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних звітних періодів у порядку, визначеному статтею 150 цього розділу.

Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу (обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження) кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду минулих періодів), прибуток включається до складу доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

Аналіз наведеної норми податкового законодавства дає можливість зробити висновок про те, що від'ємний фінансовий результат операцій з цінними паперами переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних звітних періодів у порядку, визначеному статтею 150 цього розділу.

Положення п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України передбачали - якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

01.07.2012 р. набрали чинності зміни до пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, які передбачили, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон гривень та більше станом на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 податковий рік), то сума цього значення підлягає включенню до витрат звітних (податкових) періодів починаючи з I півріччя і наступних звітних періодів 2012 року у розмірі 25 відсотків суми такого від'ємного значення. У разі якщо 25 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування не погашається протягом цього і за наслідками наступних податкових періодів 2012 року, то непогашена сума підлягає врахуванню при визначенні податкових зобов'язань у наступних податкових періодах.

Таким чином, враховуючи викладені норми права, колегія суддів вважає, що оскільки ст. 150 Податкового кодексу України встановлює певні правила розрахунку об'єкта оподаткування, а за правилами статті 153 Податкового кодексу від'ємний фінансовий результат від операцій з цінними паперами не включається до складу від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток, то положення пункту 3 підрозділу 4 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлюють певні особливості виключно щодо врахування від'ємного значення податку на прибуток підприємств в наступних податкових періодах і не стосуються порядку обліку та оподаткування операцій з торгівлі цінними паперами та іншими, ніж цінні папери корпоративними правами.

З ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.03.2015 р. у справі / а.с. 162-165 том 1/ вбачається, що на думку суду касаційної інстанції судами під час розгляду справи не було встановлено фактичної правової природи правочину з купівлі - продажу цінних паперів №Б-230 від 23.07.2008 року №Б-230, операцію з руху активів за яким, на думку касаційного суду, слід віднести до операції з поворотньої фінансової допомоги.

З урахуванням висновків суду касаційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду судом даної справи суду не було надано доказів визнання недійсним договору № Б-230 купівлі-продажу цінних паперів від 23.07.2008р. який було укладено між позивачем (ТОВ «Промполітікс») та ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» / а.с. 24-30 том 1/, що свідчить про те, що з урахуванням положень ст. 204 ЦК України цей договір є правомірним, при цьому договір купівлі-продажу цінних паперів містить усі суттєві умови, які необхідні для даного виду договорів - предмет, ціна, та інше; наміри сторін цього договору були спрямовані на досягнення певного економічного результату та призвели до реальних змін майнового стану платника податків, операція з руху активів за договором була спрямована на придбання позивачем реального товару, який існував у продавця, і розірвання договору та повернення коштів відбулось з причин невиконання саме продавцем своїх обов'язків за договором № Б-230 купівлі-продажу цінних паперів від 23.07.2008р..

Відповідно до ст.. 14 Податкового кодексу України фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Отже виходячи з даного законодавцем визначення поворотної фінансової допомоги, для можливості віднесення сум коштів до такого виду допомоги необхідно, щоб суми коштів передавалися платникові податку у користування, а договором чітко обумовлювались умови надання фінансової допомоги та строки її повернення проте, не передбачалося нарахування процентів або надання інших видів компенсації як плати за користування чужими коштами.

При цьому необхідно зазначити, що аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом у судових рішення у справах № К/9991/25994/12, № К/9991/43303/12, № К/800/30967/13, № К/9991/28993/12.

Оскільки під час проведення камеральної перевірки відповідач у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, здійснював перевірку інших норм законодавства, зокрема, дотримання позивачем вимог п.п 153.8 ст.153, п.150.1 ст. 150 Податкового кодексу України, п.3 підрозділу 4 Розділу XX ПКУ при відображенні у податковій звітності операцій з цінними паперами, і саме за порушення цих норм законодавства України податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2013р., яке є предметом оскарження у даній справі, то лише з підстав порушення/не порушення цих норм податкове повідомлення-рішення може бути визнано або не визнано судом протиправним, і суд, який розглядає певну справу, як орган державної влади, не може заміняти суб'єкта владних повноважень у виконанні його функцій, покладених на нього згідно чинного законодавства, та не може втручатися у повноваження такого органа, приймаючи замість нього рішення.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 05.12.2006 р. (справа № 21-527во06).

Враховуючи вищезазначене та з огляду на аналіз вказаних норм Податкового кодексу України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення з посиланням на порушення підприємством вимог пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що свідчить про те, що обрані відповідачем підстави для збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток податковим повідомленням-рішенням №від 29.01.2013р., яке є предметом оскарження у даній справі, не відповідають вимогам Податкового кодексу України, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог та постановив у справі правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог та визнання протиправним та скасування такого рішення суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 12.05.2015р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2015р. у справі №804/4683/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 16.11.2015р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: О.М. Панченко