Справа № 826/7495/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7495/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 (ОСОБА_2) на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Єда Рісерч Енд Девелопмент Ко. ЛТД. (Yeda Research and Development Co. LTD.) до Державної служби інтелектуальної власності України, треті особи: Тева Фармацевтікал Індастріз ЛТД (Teva Pharmaceutical Industries LTD), ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 липня 2015 року позов Єда Рісерч Енд Девелопмент Ко. ЛТД. (Yeda Research and Development Co. LTD.) до Державної служби інтелектуальної власності України, треті особи: Тева Фармацевтікал Індастріз ЛТД (Teva Pharmaceutical Industries LTD), ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Державної служби інтелектуальної власності України від 02 грудня 2014 року про відмову у продовженні строку дії патенту України НОМЕР_1 на винахід ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнятого щодо компанії Єда Рісерч Енд Девелопмент Ко. ЛТД. (Yeda Research and Development Co. LTD.); зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України розглянути клопотання про продовження строку дії патенту на винахід, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу компетентного органу, подане 07 листопада 2014 року компанією Єда Рісерч Енд Девелопмент Ко. ЛТД. (Yeda Research and Development Co. LTD.) для продовження строку дії патенту України НОМЕР_1 на винахід ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - ОСОБА_2 (ОСОБА_2) подала заяву про приєднання до апеляційної скарги, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення з тих же підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, заяви про приєднання до апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив обставини, які спонукали позивача до звернення з адміністративним позовом, а також вірно визначив норми матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Так, спір стосується права компанії Єда Рісерч Енд Девелопмент Ко. ЛТД. на продовження строку дії патенту України НОМЕР_1 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1». Зазначений патент виданий Міністерством освіти і науки України. Строк дії патенту закінчується 24 травня 2015 року відповідно до вимог ч.4 ст.6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Водночас, згідно цієї ж правової норми, строк дії патенту на винахід, об'єктом якого є лікарський засіб, засіб захисту тварин, засіб захисту рослин тощо, використання якого потребує дозволу відповідного компетентного органу, може бути продовжено за клопотанням власника цього патенту на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки та датою одержання такого дозволу, але не більше ніж на 5 років.

Державним фармакологічним центром Міністерства охорони здоров'я України 10 травня 2007 року, на підставі рішення про державну реєстрацію лікарського засобу, затвердженого Міністерством охорони здоров'я України від 20 квітня 2007 року №200, видано Тева Фармацевтікал Індастріз ЛТД реєстраційне посвідчення на лікарський засіб №UA/6307/01/01, а саме КОПАКСОН®-ТЕВА, розчин для ін'єкцій, 20 мг/мл. Лікарський засіб зареєстровано в Україні терміном на 5 (п'ять) років.

Таким чином, позивач мав передбачене законом право на звернення до уповноваженого органу щодо продовження строку дії патенту.

Крім того, відповідно до виключної ліцензії на патент, наданої позивачем Тева Фармацевтікал Індастріз ЛТД, зазначені суб'єкти господарювання спільно здійснюють свою діяльність в Україні. Вказане підтверджується спільним аффідавітом позивача та Тева Фармацевтікал Індастріз ЛТД від 19 жовтня 2014 року.

07 листопада 2014 року позивач через уповноваженого представника звернувся до відповідача із клопотанням про продовження строку дії патенту. До клопотання позивачем додано платіжне доручення, оригінал довіреності, аффідавіт з перекладом, завірену копію посвідчення про державну реєстрацію.

За результатом розгляду даного клопотання Державною службою інтелектуальної власності України було прийнято рішення від 02 грудня 2014 року про відмову в продовженні строку дії патенту, оскільки клопотання та документи, що додані до нього, не відповідають вимогам, зазначеним у розділах 1 та 2 Інструкції про порядок продовження строку дії патенту на винахід, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу компетентного органу, затвердженої наказом Міністерства освідти і науки від 13 травня 2002 року №298. Мотиви, з яких виходив відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення, були наведені у супровідному листі до цього рішення за №1-11/8848 від 02 грудня 2014 року, відповідно до змісту якого у зв'язку з відсутністю відомостей про фракційний склад та молекулярну масу активної речовини в препараті КОПАКСОН®-ТЕВА, є підстави вважати активну сполуку в препараті КОПАКСОН®-ТЕВА та сполуку згідно патенту України НОМЕР_1 різними.

Як вбачається з матеріалів справи, такого висновку відповідач дійшов завдяки відповіді ДП «Український інститут промислової власності» на попередньо направлений ним запит про надання висновку експертизи щодо того, чи є речовина, захищена патентом, використаною у препараті КОПАКСОН®-ТЕВА складу - 1 мл розчину містить глатирамеру ацетату 20 мг.

Так, листом від 27 листопада 2014 року №2144/1.2 ДП «Український інститут промислової власності» повідомив, що згідно з патентом, об'єктами винаходу є фракції кополімеру-1, які містять менше 5% молекул кополімеру-1, які мають молекулярну масу більшу ніж 40 кДа, більше 75% фракції мають молекулярну масу від 2 до 20 кДа; кополімер-1, що має молекулярну масу від 5 до 9 кДа; композиції та способи лікування розсіяного склерозу за допомогою цих сполук. В описі до патенту зазначено, що кополімер-1 - це синтетичний поліпептидний аналог основного білка мієліну та є сумішшю поліпептидів, що складається з аланіну, лізину, тірозину та глутамінової кислоти, який синтезують шляхом полімеризації цих чотирьох амінокислот з утворенням продуктів з середньою молекулярною масою 23 кДа. Винахід за патентом полягає в одержанні фракції кополімеру-1, по суті вільної від кополімеру-1 з молекулярною масою більшою ніж 40 кДа, де цю фракцію кополімеру-1 з бажаною молекулярною масою одержують відомим способом одержання кополімеру-1 з наступним виділенням з нього необхідної фракції. Оскільки кополімер-1 є синонімом сполуки глатирамеру ацетату і є відомою речовиною, а патент стосується лише певної фракції цієї речовини або кополімеру-1, що має молекулярну масу від 5 до 9 кДа, тому ці речовини є різними, незважаючи на те, що кополімер-1 згідно патенту є виділеним з відомого кополімеру-1. У зв'язку з відсутністю відомостей про фракційний склад та молекулярну масу активної речовини у препараті КОПАКСОН®-ТЕВА, є підстави вважати активну сполуку у препараті та сполуку згідно патенту різними.

Як вже було зазначено вище, саме зазначена обставина була вказана суб'єктом владних повноважень в супровідному листі до рішення, яким позивачу було відмовлено у продовженні строку дії патенту та яке ним було оскаржено до суду.

Як вбачається з адміністративного позову, в обґрунтування правової позиції позивача покладено недотримання суб'єктом владних повноважень передбачених законодавством дій, які останній мав би вчинити, якщо у нього виникли сумніви щодо інформації, яка містилася в клопотанні та(або) доданих до нього документах, поданих для вирішення питання про продовження строку дії патенту, а саме направити повідомлення до заявника із зазначенням цих невідповідностей та/або запит про надання додаткових документів. Відповідь на зазначене повідомлення/запит заявник має надати протягом двох місяців з моменту отримання, і таким чином або усунути недоліки поданого клопотання, інших доданих до нього документів, або спростувати висновки уповноваженого органу - тобто вчинити дії, спрямовані на усунення перешкод для прийняття рішення за його клопотанням.

Відповідач та ОСОБА_2 обґрунтовували правомірність прийнятого рішення відповідачем. При цьому, компанія ОСОБА_2, згідно змісту заявленого нею клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача, зацікавлена в припиненні дії патенту, власником якого є позивач, оскільки це надасть їй можливість без дозволу останнього ввозити та реалізовувати в т.ч. в Україні лікарські препарати, що містять речовину, яка охороняється патентом.

При цьому, обґрунтування відповідача та ОСОБА_2, подані до суду першої інстанції, здебільшого є ідентичними. Зокрема, рішення про відмову відповідає вимогам Інструкції №298, форма якої затверджена цією ж Інструкцією; відповідно в цьому рішенні зазначаються лише підстави відмови, передбачені Інструкцією, однак зазначати в ньому ж обґрунтування такої відмови Інструкція не вимагає. Крім того, відповідач і ОСОБА_2 посилаються на відсутність сумніву у суб'єкта владних повноважень при аналізі поданих документів заявником, з яких вбачалася невідповідність інформації про речовину, на яку розповсюджується охорона патенту, та зареєстрованого лікарського препарату.

Зазначені обґрунтування також наведені в апеляційній скарзі та заяві про приєднання до апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, встановив відповідність позиції позивача законодавству, що регулює спірне питання, та, відповідно, помилковість дій відповідача щодо ненаправлення заявнику повідомлення/запиту про надання додаткової інформації з питань, щодо яких у нього виникли сумніви.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав:

Відповідно до п.п.1, 3 Положення про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року №436/2011, Державна служба інтелектуальної власності України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України. Державна служба входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Основними завданнями Державної служби є: реалізація державної політики у сфері інтелектуальної власності; внесення на розгляд Міністра пропозицій щодо формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Згідно з ст.1, ч.ч.1-4 ст.6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахід (корисна модель) - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології. Патент (патент на винахід, деклараційний патент на винахід, деклараційний патент на корисну модель, патент (деклараційний патент) на секретний винахід, деклараційний патент на секретну корисну модель) - охоронний документ, що засвідчує пріоритет, авторство і право власності на винахід (корисну модель). Патент на винахід - різновид патенту, що видається за результатами кваліфікаційної експертизи заявки на винахід.

Правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності. Об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу. Строк дії патенту України на винахід становить 20 років від дати подання заявки до Установи. Строк дії патенту на винахід, об'єктом якого є лікарський засіб, засіб захисту тварин, засіб захисту рослин тощо, використання якого потребує дозволу відповідного компетентного органу, може бути продовжено за клопотанням власника цього патенту на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки та датою одержання такого дозволу, але не більше ніж на 5 років.

Порядок продовження строку дії патенту на винахід, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу компетентного органу, врегульований Інструкцією про порядок продовження строку дії патенту на винахід, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу компетентного органу, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки України від 13 травня 2002 року №298.

Згідно п.1.1 розділу 1 вищезазначеної Інструкції, ця Інструкція, розроблена відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», встановлює порядок продовження строку дії патенту на винахід, об'єктом якого є лікарський засіб, засіб захисту тварин, засіб захисту рослин тощо, використання якого потребує дозволу відповідного компетентного органу, та визначає вимоги до клопотання про продовження строку дії патенту на винахід, об'єктом якого є такий засіб, порядок розгляду клопотання.

Розгляд клопотання про продовження строку дії патенту та порядок прийняття рішення за наслідками такого розгляду регламентується розділом 3 Інструкції.

Відповідно до п.п.3.5, 3.6 вищезазначеної Інструкції у разі невідповідності клопотання вимогам, зазначеним у розділах 1 і 2 цієї Інструкції, або в разі виникнення обґрунтованих сумнівів щодо вірогідності інформації, що містять подані документи, Державна служба направляє власнику патенту повідомлення із зазначенням невідповідностей та/або запитом про надання додаткових документів, необхідних для прийняття рішення. Власнику патенту надається 2 місяці від дати одержання ним повідомлення або запиту Державної служби для усунення невідповідностей та/або надання додаткових документів. Якщо власник у встановлений строк надасть відповідь та/або додаткові документи, то Державна служба розглядає їх протягом місяця від дати надходження.

Водночас, відповідно до п. 3.7 Інструкції рішення про відмову в продовженні строку дії патенту (додаток 2) приймається, якщо:

- клопотання та документи, що додаються до нього, не відповідають вимогам, зазначеним у розділах 1 і 2 Інструкції;

- пропущено строк, установлений п.1.5 Інструкції;

- пропущено строк, установлений п.3.6 Інструкції;

- патент визнано недійсним;

- дію патенту припинено.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, рішення про відмову у продовженні строку дії патенту прийнято ним з підстав невідповідності клопотання вимогам, зазначеним у розділах 1 і 2 Інструкції.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно вимог п.3.5 невідповідність клопотання вимогам, зазначеним у розділах 1 і 2 Інструкції, є також підставою для направлення заявнику повідомлення або запиту про усунення невідповідностей або усунення недоліків.

Таким чином, вказана підстава згідно вимог п.п.3.5 та 3.7 Інструкції може бути підставою як для направлення повідомлення/запиту Державною службою інтелектуальної власності України для того, щоб заявник усунув недоліки і таким чином відтерміновує прийняття рішення за клопотанням, так і для відмови у задоволенні вказаного клопотання. При цьому, Інструкція не містить вказівок, в яких випадках (за наявності яких недоліків) суб'єкт владних повноважень може прийняти рішення про направлення повідомлення/запиту, а в яких одразу прийняти рішення про відмову. Віднесення даного питання до дискреційних повноважень Державної служби інтелектуальної власності, на думку суду апеляційної інстанції, невиправдано розширюватиме повноваження даного державного органу, оскільки за відсутності нормативного врегулювання надає підстави приймати різні за змістом рішення в аналогічних ситуаціях, а отже така його діяльність містить ризики непередбачуваності та непрозорості для заявників.

Крім того, відповідно до вимог п.3.7 вищезазначеної Інструкції однією з підстав для відмови у продовженні строку дії патенту є пропущення строку, встановленого п.3.6 Інструкції, тобто часу відведеного заявнику для виконання вимог направленого йому уповноваженим органом повідомлення/запиту.

У зв'язку із цим, навіть при формальному підході до питання, який підтримують апелянт та третя особа у своїх скаргах та заяві про приєднання до апеляційної скарги, вбачається, що при невідповідності клопотання вимогам, зазначеним в розділах 1 і 2 Інструкції, має наслідком обов'язкове направлення повідомлення/запиту заявнику клопотання з метою усунення недоліків та/або надання додаткових документів. В подальшому, якщо відповідні дії заявником у встановлений термін виконані не будуть або ж ці додаткові пояснення/документи, на думку уповноваженого органу, не усувають порушення, встановлені розділами 1 і 2 Інструкції, зазначене є підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні строку дії патенту.

Правильність зазначеного висновку також підтверджується одним з визначальних чинників, яким мають відповідати рішення суб'єктів владних повноважень, а саме право особи на участь у прийнятті рішення стосовно неї. В даному випадку подання заявником клопотання та доданих до нього документів, які, як він вважав, відповідають вимогам Інструкції, однак, які з будь-яких причин не задовольняють уповноважений орган, не позбавляють право такого заявника на усунення недоліків або надання додаткових документів, оскільки таке його право вбачається з п.3.6 Інструкції та якому коререспондується відповідний обов'язок уповноваженого органу - відповідача згідно п.3.5 Інструкції.

Щодо посилання апелянтів на дотримання відповідачем форми прийнятого рішення, колегія суддів звертає увагу, що з адміністративного позову не вбачається оскарження позивачем рішення з підстав невідповідності його форми вимогам Інструкції. Позивач вважав неправомірним рішення, виходячи з обґрунтувань, які були зазначені Державною службою інтелектуальної власності України в супровідному листі до цього рішення. На думку суду, цей супровідний лист правомірно розглядався компанією Єда Рісерч Енд Девелопмент Ко. ЛТД. як невід'ємний додаток до рішення, в якому містяться обґрунтування відмови в продовженні строку дії патенту. Отже, вказаний супровідний лист не може розглядатися автономно від прийнятого рішення, так само як і оскаржуване рішення від супровідного листа.

Крім того, як вже було зазначено вище, відповідно до змісту супровідного листа №1-11/8848 від 02 грудня 2014 року рішення про відмову у продовженні строку дії патенту вмотивовано наступним: «у зв'язку з відсутністю відомостей про фракційний склад та молекулярну масу активної речовини в препараті КОПАКСОН®-ТЕВА, є підстави вважати активну сполуку в препараті КОПАКСОН®-ТЕВА та сполуку згідно патенту України НОМЕР_1 різними».

Колегія суддів вважає, що формулювання, використані відповідачем у супровідному листі щодо наявності підстав вважати, очевидно вказують на наявність сумніву у нього щодо достовірності інформації, зазначеної заявником клопотання.

Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції, оскаржуване рішення вмотивоване не тим, що воно прийняте з урахуванням усіх обставин та відомостей, які мають значення для його прийняття, а за відсутності відомостей, необхідних для такого прийняття, а саме за відсутності відомостей про фракційний склад та молекулярну масу активної речовини у препараті.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи та обґрунтування апеляційної скарги, заяви про приєднання до апеляційної скарги не спростовують висновків Окружного адміністративного суду м.Києва, зазначених в оскаржуваній постанові, щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 02 грудня 2014 року та зобов'язання останнього розглянути клопотання про продовження строку дії патенту, у зв'язку з чим підстави для її скасування відсутні.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянтів не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 (ОСОБА_2) - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 16 листопада 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.