Справа № 824/2390/15-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

13 листопада 2015 р. м. Чернівці справа № 824/2390/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Анісімова О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Мандрик І.А.,

представника позивача Бабчука Ю.В.,

представника відповідача Чорнея С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо закриття провадження у справі за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з додатковою відповідальністю "Холодпродконтракт" про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" (далі - позивач або ДО «Львівська залізниця») звернулось до суду з адміністративним позовом до регіонального відділення фонду Державного майна України по Чернівецькій області ( далі - відповідач або Фонд), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Холодпродконтракт" (далі - ТОВ «Холодпродконтракт») про визнання протиправним та скасування наказу регіонального відділення фонду Державного майна України по Чернівецькій області від 22.07.1996 р. № 740-АТ "Про перетворення Чернівецького державного обласного закупівельного торгово-виробничого підприємства "Холодпродконтракт у Відкрите акціонерне товариство в процесі його приватизації" в частині передачі до статутного фонду ВАТ "Холодпродконтракт" об'єкта залізнична колія.

Відповідно до змісту позову позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що наказом регіонального відділення фонду Державного майна України по Чернівецькій області від 22.07.1996 р. № 740-АТ "Про перетворення Чернівецького державного обласного закупівельного торгово-виробничого підприємства "Холодпродконтракт у Відкрите акціонерне товариство в процесі його приватизації" передано до статутного фонду ВАТ "Холодпродконтракт" під'їзні колії , що перебувають на балансі відокремленого підрозділу «Чернівецька дистанція колії» ДО «Львівська залізниця». Позивач вважає, що зазначеним наказом від 22.07.1996 р. № 740-АТ порушено право господарського відання ДО «Львівська залізниця, у зв'язку із чим просить суд визнати протиправним та скасувати даний наказ.

Представник позивача заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача щодо закриття провадження у справі не заперечив, просив суд вирішити питання на власний розсуд.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у цій справі підлягає закриттю, виходячи із наступного.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Правовий статус ФДМУ (на час винесення спірного наказу) було визначено Тимчасовим положенням про Фонд державного майна України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 7 липня 1992 року № 2558-ХІІ (далі - Тимчасове положення).

Пунктом 1 Тимчасового положення визначено, що ФДМУ є державним органом, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна, виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю.

Відповідно до цього положення основними завданнями ФДМУ є, зокрема, захист майнових прав України на її території та за кордоном, здійснення прав розпорядження майном державних підприємств у процесі їх приватизації, створення спільних підприємств; здійснення повноважень щодо організації та проведення приватизації майна підприємств, яке перебуває у загальнодержавній власності; здійснення повноважень орендодавця майна державних підприємств і організацій, їх структурних підрозділів.

Відповідно до покладених на нього завдань ФДМУ продає майно, що перебуває у загальнодержавній власності у процесі його приватизації, включаючи майно ліквідованих підприємств і об'єктів незавершеного будівництва (підпункт 4 пункту 5 Тимчасового положення).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.1995р. наказом Фонду №419-Р3 було зареєстровано заяву на приватизацію №116/77 Чернівецького державного обласного закупівельного торгово-виробничого підприємства "Холодпродконтракт" подану товариством покупців членів трудового колективу.

Наказом Фонду від 11.09.1995 року №436-П прийнято рішення про приватизацію Чернівецького державного обласного закупівельного торгово-виробничого підприємства "Холодпродконтракт" (м.Чернівці, вул.Коломийська, 9-Б).

Наказом Фонду від 30.09.1995 №459-КП створено та затверджено склад комісії з приватизації державного майна Чернівецького державного обласного закупівельного торгово-виробничого підприємства "Холодпродконтракт".

Наказом від 22.07.1996 року №740-АТ, що оскаржується, відкрите акціонерне товариство "Чернівецьке обласне закупівельне торгово виробниче підприємство «Холодпродконтракт» створено шляхом перетворення державного підприємства Чернівецького державного обласного закупівельного торгово-виробничого підприємства "Холодпродконтракт" та встановлено, що акціонерне товариство є правонаступником державного підприємства, що приватизується, затверджено Статут та Голову правління.

З огляду на вищезазначене, залізнична колія (1982 року) інв. №8 протяжністю 1800 м вартістю 144652464 крб. включена у вартість майна, що підлягало приватизації.

Суд вважає, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник державного майна здійснює продаж об'єктів малої приватизації, які знаходяться у загальнодержавній власності, у порядку, встановленому законом, а також те, що відповідно до пункту 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України від 06.11.1991 № 1798-XII (далі - ГПК України), справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, підвідомчі господарським судам.

Чинне законодавство не дає підстав для висновку, що спірні правовідносини не підпадають під викладене в наведеній нормі загальне правило і що для вирішення такого спору законом установлено виняток.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують, зокрема, спори, пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), у тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Таким чином, при визначенні питання до юрисдикції якого суду відносилась ця справа, суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав, свобод та інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10.03.2015 р. та 01.12.2009 р. (справи №№ 21-547а14, 21-1506во09), яка в силу положень ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень та для судів України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157,160,165 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до регіонального відділення фонду Державного майна України по Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

Повернути Державному територіально-галузевому об'єднанню "Львівська залізниця" () судовий збір сплачений платіжним дорученням №189 від 10.08.2015 р. у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

У відповідності до ст.ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно статті 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов

Ухвала в повному обсязі складена 16 листопада 2015 р.