Справа № 2838/12/2070
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 березня 2012 р. № 2-а- 2838/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.

за участю секретаря судового засідання - Зеленькова О.В.

представників : позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Державного підприємства завод "Електроважмаш" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : Товариство з обмеженою відповідальністю "Химтрейд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромпостачсервіс" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Державне підприємство завод "Електроважмаш", з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : Товариство з обмеженою відповідальністю "Химтрейд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромпостачсервіс" , в якому просить суд, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 24.02.2012 року, № від 24.02.2012 року, № від 24.02.2012 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що висновки податкового органу про вчинення ним порушень є помилковими, не доведеними належними доказами і спростовуються первинними документами підприємства, наполягав на правильності обчислення податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємств.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях та стверджував, що оскаржувані рішення винесені у відповідності до норм діючого законодавства, є такими, що відповідають фактичним обставинам справи та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромпостачсервіс" в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Химтрейд" в судове засідання не зявився , про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, заперечень та клопотань не надав.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, встановив наступне.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у місті Харкові проведено документальну позапланову виїзну перевірку Державного підприємства завод "Електроважмаш" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2 3 квартал 2011 року та з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Укрпромпостачсервіс" за жовтень 2011 року, ТОВ "Химтрейд" за травень 2011 року, за наслідками якої складено акт перевірки № 76/40-028/00213121 від 06.02.2012 року.

У висновках акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 201.4, п. 201.6, ст. 201, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим завищено податковий кредит на суму 59955, 00 гривень: за червень 2011 року на суму 2543,00 гривень, що призвело до завищення від'ємного значення за червень 2011 року на 2543,00 гривень та бюджетного відшкодування за серпень 2011 року у сумі 2543 гривень; за жовтень 2011 року на суму 57412,00 гривень, що призвело до завищення від'ємного значення за жовтень 2011 року на суму 57412,00 гривень та бюджетного відшкодування за грудень 2011 року у сумі 57412,00 гривень та п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України, внаслідок чого завищено витрати за II квартал 2011 року на суму 12717, 00 гривень та занижено податок на прибуток за II квартал 2011 року в розмірі 2924, 91 гривень. Зазначені висновки акта ґрунтуються на актах про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Химтрейд", ТОВ "Укрпромпостачсервіс" якими встановлено неможливість підтвердження господарських операцій ТОВ "Химтрейд" та ТОВ "Укрпромпостачсервіс" з основними постачальниками.

На підставі висновків акту перевірки № 76/40-028/00213121 від 06.02.2012 року, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № від 24.02.2012 р. про зменшення від'ємного значення за листопад 2011 р. на суму 57412 грн.; № від 24.02.2012 р. про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2011 р. на суму 2543 грн.; № від 24.02.2012 р. яким визначено податок на прибуток у сумі 2925,0 грн.

Перевіряючи вказані висновки відповідача, а відтак і прийняті на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення, на відповідність вимогам ч.3 ст. 2 КАС України, суд виходить з такого.

Позивач, Державне підприємство завод "Електроважмаш" зареєстрований у встановленому законом порядку, як юридична особа, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, набув правового статусу субєкта господарювання юридичної особи, як платник податків, зборів (обовязкових платежів), знаходиться на обліку в СДПІ по роботі з великими платниками податків у місті Харкові та є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість.

В ході судового розгляду перелічені обставини були визнані сторонами, суд не має підстав для сумнівів у добровільності визнання цих обставин сторонами та їх достовірності, а тому ці обставини окремо перед судом не доказуються.

З метою здійснення своєї господарської діяльності, позивачем в періоди, що перевірялись податковим органом, вчинено операції по придбанню товарів у підприємств ТОВ "Химтрейд", ТОВ "Укрпромпостачсервіс".

За договором з ТОВ "Химтрейд" № 238-13/43 від 03.02.2011 року ДП завод "Електроважмаш" 30.05.2011 року здійснило операцію по придбанню пасти КПД в кількості 108 кг на суму 15 260, 40 гривень з урахуванням ПДВ. Поставка товару здійснена на склад замовника.

За договором з ТОВ "Укрпромпостачсервіс" № 238/15-266-Т від 30.08.2011 року ДП завод "Електроважмаш" за перевірений період здійснило наступні операції: 07.10.2011 року придбано трубу Ф-4 38*4,0 Д (ТУ 6-05-1876-79) в кількості 59,4 кг на суму 39 798, 00 гривень з урахуванням ПДВ; трубку Ф-4 Д 28*3,1*1000 ТУ 2247-059-01 в кількості 50 шт. на суму 65 000, 00 гривень з урахуванням ПДВ, а в цілому на 125 757, 60 гривень з урахуванням ПДВ; 13.10.2011 року придбано втулку фторопластову Ф55*44*61 ТУ 95-663-79 в кількості 500 шт. на суму 35 000, 00 гривень з урахуванням ПДВ; прокладку ізоляційну з фторопласту 4 0,35*143*1400 ТУ 95-663-79 в кількості 29,4 кг на суму 27 048, 00 гривень з урахуванням ПДВ, а в цілому на суму 74 457, 60 гривень з урахуванням ПДВ. 27.10.2011 року придбано трубку Ф-4 Д 28*3,1*1000 ТУ 2247-059-01 в кількості 42 шт. на суму 54 600, 00 гривень з урахуванням ПДВ; трубку Ф-4 Д 28*3,1*1200 ТУ 2247-059-01 і кількості 47 шт. на суму 63450,00 гривень з урахуванням ПДВ, а в цілому на суму 141 660, 00 гривень з урахуванням ПДВ. Поставка здійснена на склад замовника. Загальна сума операцій по договору у перевіреному періоді склала 341 875, 20 гривень з урахуванням ПДВ.

За договором з ТОВ "Укрпромпостачсервіс" № 238/15-265-Т від 23.08.2011 року ДП завод "Електроважмаш" за перевірений період здійснило наступні операції: 14.20.2011 року придбано пароніт ПОН-Б 1,0 мм ДСТУ 481-80 в кількості 47 кг на суму 2 594, 40 гривень з урахуванням ПДВ. Поставка здійснена на склад замовника.

Зазначені господарські операції ДП завод "Електроважмаш" з придбання товарів підтверджуються первинними документами, а саме: договорами № 238-13/43 від 03.02.2011р., № 238/15-266-Т від 30.08.2011р., № 238/15-265-Т від 23.08.2011р., податковими накладними № 191 від 30.05.2011р., № 3 від 07.10.2011р., № 8 від 13.10.2011р., № 34 від 27.10.2011р., № 9 від 14.10.2011р., специфікаціями до договору, прибутковими ордерами, видатковими та товарно-транспортними накладними; заявками на поставку продукції; лімітно-забірними картками та вимогами; платіжними дорученнями; сертифікатами якості; виписками з реєстру отриманих податкових накладних.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статтею 201 Податкового кодексу України. Виходячи із змісту положень наведеної норми права, формування податкового кредиту залежить від документального підтвердження нарахування (сплати) податку. Внаслідок застосування зазначених правил, платник податку повинен визначити дату виникнення права на включення відповідних сум податку до податкового кредиту, та відповідно суму податку, яку він має право включити до складу податкового кредиту.

Згідно з п.п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Норми п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлюють, що платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну в момент виникнення податкових зобовязань продавця, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України забороняється включення до складу податкового кредиту сум податку, не підтверджених належним чином оформленими податковими накладними.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.8 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1, п. 201.4, п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення) спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Дата виникнення податкових зобовязань платника ПДВ визначається згідно з нормами ст. 187 Податкового кодексу України, а дата виникнення податкового кредиту визначається, згідно з нормами ст. 198 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними, які не мають недоліків та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. В свою чергу, ці податкові накладні складені на підставі договорів, видаткових накладних, товарно транспортних накладних.

Факт придбання товару підтверджується документально первинними бухгалтерськими документами, що були надані до суду а саме: договорами поставки з ТОВ "Химтрейд" № 238-13/43 від 03.02.2011 року, з ТОВ "Укрпромпостачсервіс" № 238/15-265-Т від 23.08.2011 року; договором № 238/15-266-Т від 30.08.2011 року; видатковими накладними; податковими накладними; платіжними дорученнями про перерахування коштів відповідно до яких ДП завод "Електроважмаш" провело розрахунок за отримані товари ; приходними ордерами, прибутковими ордери, за якими здійснювалося отримання та оприбуткування товару на склад.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними № 842 від 30.05.11р., № Р278 від 07.10.11р., № Р290 від 13.10.11р., № Р316 від 27.10.11р., № Р291 від 14.10.11р.

Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам. Як свідчать матеріали справи, факт здійснення господарських операцій у перевіряємому періоді підтверджується документально.

На час видачі податкових накладних ТОВ "Укрпромпостачсервіс", ТОВ "Химтрейд" були зареєстровані в органах державної податкової служби як платники податку на додану вартість, що не заперечувалась представниками сторін в судовому засіданні, фактів виписки податкових накладних особою, що не є платником податку на додану вартість в ході перевірки не встановлено.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечує проти правильності оформлення всіх податкових накладних, які виписувалися контрагентами позивача, та по яких позивач скористався правом на формування податкового кредиту.

В ході перевірки відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, не встановлено у позивача, наміру отримати за вищевказаними договорами поставки інший результат, ніж придбання товару. Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено. При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за цим договором поставки, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач до суду не подав.

Платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обовязки іншого платника податків.

До суду не надано доказів фактичної відсутності операцій по придбанню позивачем товару, послуг (робіт) у ТОВ "Химтрейд", ТОВ "Укрпромпостачсервіс".

Наведене вище свідчить про те, що позивач правомірно включив до податкового кредиту суми, які підтверджені податковими накладними, складеними контрагентами позивача, у звязку з придбанням позивачем товарів та послуг, які були в подальшому використані ним в оподатковуваних операціях. За таких обставин твердження відповідача про зменшення відємного значення та бюджетного відшкодування не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність висновку СДПІ стосовно порушення ДП завод "Електроважмаш" вимог п. 201.4, п. 201.6, ст. 201, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Щодо встановленого відповідачем порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України Податкового кодексу України, слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів п. 14.1.27 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобовязань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Визначення господарської діяльності відображене в п 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого це діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.1. ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (138.1.1 ст. 138 Податкового кодексу України).

Згідно з абз. 1 п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку (138.8.1 ст. 138 Податкового кодексу України).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності ДП завод "Електроважмаш" є виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів; виробництво чавуну, сталі та феросплавів; виробництво алюмінію, управління нерухомим майном; розподілення та постачання електроенергії; діяльність автомобільного вантажного транспорту.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що позивач мав право на формування витрат по операціях з ТОВ "Химтрейд", за перевіряємий період, адже дані витрати підтверджені первинними бухгалтерськими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, мають всі обовязкові реквізити, які визначені діючим законодавством, є в наявності у позивача та свідчать про те, що отримані позивачем товари були використані в господарській діяльності.

Отже суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача порушень вимог 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України Податкового кодексу України при формуванні витрат за даними взаємовідносинами.

Податковим органом до суду не надано доказів, які б свідчили про відсутність реального характеру господарських операцій між ТОВ "Укрпромпостачсервіс", ТОВ "Химтрейд" та позивачем і які б підтверджували висновки акту перевірки № 76/40-028/00213121 від 06.02.2012 року про вчинення позивачем дій, які руйнують систему оподаткування в України та обєктивно приводять до порушення інтересів держави та суспільства в цілому.

Під час розгляду справи, судом не встановлено фактів, які свідчили б про те, що зміст укладених договорів не відповідає діючому законодавству України, дійсним намірам сторін та що ці наміри спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Суд встановив, що укладені договори не визнані у встановленому законом порядку недійсними, інших відомостей, які б свідчили, зокрема, про необґрунтоване завищення позивачем в цьому випадку податкового кредиту з податку на додану вартість, а також суми витрат, відповідач суду не подав, а судом таких обставин не встановлено.

Суд відмічає, що відповідачем не надано доказів фактичного нездійснення господарської операції, суми за якими позивач включив до складу податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість та витрат при обчисленні податку на прибуток. Наявні в матеріалах судової справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи, видані контрагентами, за змістом відповідають вимогам законодавства, що предявляються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надано.

Як вбачається з акту № 76/40-028/00213121 від 06.02.2012 року, в ході перевірки для доведення недотримання субєктом підприємницької діяльності вимог Податкового кодексу України відповідач посилається на акт про неможливість проведення зустрічної звірки від 14.11.2011 №241/23-03-05/31235979, складений ДПІ у Жовтневому р-ні м. Харкова відносно ТОВ "Химтрейд" та акт про неможливість проведення зустрічної звірки від 29.12.11р. № 1283/23-212/32950792 складений ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова відносно ТОВ "Укрпромпостачсервіс", згідно яких встановлено неможливість підтвердження господарських операцій ТОВ "Химтрейд" та ТОВ "Укрпромпостачсервіс" з основними постачальниками.

З приводу зазначеного ТОВ "Химтрейд" листом № 411 від 21.02.2012р. повідомило ДП завод "Електроважмаш", що викладені в акті перевірки обставини недійсності правочинів, вчинюваних ТОВ "Химтрейд" з його контрагентами не відповідають дійсності, а жодного запиту від податкових органів про надання документів для проведення зустрічної звірки підприємство не отримувало. ТОВ "Укрпромпостачсервіс" звернулось до суду з позовом про визнання таких дій неправомірними.

Втім, ці акти перевірок, суд не бере до уваги, адже відповідач, як субєкт владних повноважень на якого покладено обовязок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків таких актів, не надав суду доказів що отриманий позивачем товар попередньо був поставлений саме основними постачальниками ТОВ "Химтрейд", ТОВ "Укрпромпостачсервіс" які наведені у акті перевірки, а не іншими підприємствами, тому суд приходить до висновку, що правочини відповідають положенням норм чинного законодавства України.

Отже, фактичні обставини обєктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентами і правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість та до складу витрат суми витрат на оплату вартості отриманих товарів та послуг, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, які виписані на виконання викладених вище умов договірних відносин.

У звязку з тим, що відсутній обєкт донарахування з податку на прибуток та податку на додану вартість, суд приходить до висновку про відсутність підстав застосування штрафної (фінансової) санкції передбаченої п.п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи, відповідач не довів правомірності та обґрунтованості мотивів винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

З огляду на викладене, вимога позивача про скасування податкових повідомлень-рішеннь № від 24.02.2012 року , № від 24.02.2012 року, № від 24.02.2012 року обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.19 Конституції України, Податковим кодексом України, ст.ст. 7-11, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства завод "Електроважмаш" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : Товариство з обмеженою відповідальністю "Химтрейд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромпостачсервіс" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові № від 24.02.2012 року , № від 24.02.2012 року, № від 24.02.2012 року.Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків просп. Московський 299, код 00213121) витрати по сплаті судового збору у розмірі 641,52 грн. (шістсот сорок одна грн. 52 коп.)

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 березня 2012 року.

Суддя Волошин Д.А.