Справа № 813/3853/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

02 листопада 2015 року № 813/3853/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання представника позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції у Львівській області до державного підприємства «Львівський державний цирк» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

заступник прокурора Львівської області звернувся до Львівського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції у Львівській області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Львівський державний цирк» до Державного бюджету України коштів в розмірі 1 160 338,63 грн.

Позивач в позовній заяві заявляє клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом. Клопотання мотивує тим, що лист від 08.11.2012 року № 13-03-01-15м/8470 «Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії», скерований Державному підприємству «Львівський державний цирк» за результатами проведеної ревізії від 23.10.2012 року № 03-01-21/19, був оскаржений підприємством до Львівського окружного адміністративного суду (справа № 813/412/13-а), рішення в справі набрало законної сили 02.06.2015 року. Позивач вважає, що саме з моменту набрання рішення законної сили в справі № 813/412/13-а слід обчислювати строк звернення до суду, оскільки до набрання такого рішення законної сили підстав звернення до суду про стягнення коштів в Державний бюджет України в ДФІ у Львівській області не було. Крім того, представники позивача покликались на той факт, що судова практика з розгляду даної категорії справ змінилася.

Представник відповідача заявила клопотання про залишення позовної заяви заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції у Львівській області до державного підприємства «Львівський державний цирк» про стягнення коштів в розмірі 1 160 338,63 грн. без розгляду. Покликалась на вимоги ч. 1, 2 ст. 99 КАС України та зазначила, що днем виникнення підстав, які дають субєкту владних повноважень, в даному випадку ДФІ у Львівській області, право на предявлення передбачених законом вимог шляхом заявлення позову до суду є день складення акту ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Львівський державний цирк». Вважає, що наявність у провадженні іншої судової справи, з іншим предметом спору (визнання протиправною вимоги ДФІ) не є перешкодою для звернення до суду позивача із відповідним позовом, а тому не може слугувати підставою поважності пропуску строку звернення до суду.

Представники позивача в судовому засіданні клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними просили задовольнити, в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними та адміністративний позов залишити без розгляду у звязку з пропущенням позивачем встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Розглянувши подані сторонами клопотання з питань строку звернення до суду з адміністративним позовом, документи, подані на обґрунтування заявлених клопотань, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ДФІ у Львівській області відповідно до п. 2.4 плану роботи Держфінінспекції України за ІІ квартал 2012 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Львівський державний цирк» за період з 01.05.2009 року по 31.08.2012 року.

За результатами проведеної ревізії ДФІ у Львівській області складено акт від 23.10.2012 року № 03-01-21/19.

Висновками акту ревізії встановлено, що впродовж травня 2009 року серпня 2012 року 36 працівникам з числа адміністративного та художньо-артистичного персоналу зайво нараховано заробітної плати на загальну сум 2744122,09 грн, на яку проведено нарахування в сумі 1011483,4 грн (з бюджету 1160338,63 грн).

За наслідками проведеної ревізії директору Державного підприємства «Львівський державний цирк» надіслано лист з обовязковими до виконання вимогами щодо усунення виявлених порушень і недоліків за № 13-03-01-15м/8470 від 08.11.2012 року.

В січні 2013 року Державне підприємство «Львівський державний цирк» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції у Львівській області про визнання протиправною зазначеної вище вимоги.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2013 року в справі № 813/412/13-а в задоволенні позову Державного підприємства «Львівський державний цирк» до Державної фінансової інспекції у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 культури України, про визнання протиправною вимоги за № 13-03-01-15м/8470 від 08.11.2012 року, відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 року постанова Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2013 року в справі № 813/412/13-а залишена без змін.

Заступник начальника Державної фінансової інспекції у Львівській області ОСОБА_6 своїм листом від 18.06.2015 року № 03/1-17/3804 звернувся до заступника прокурора Львівської області Соболя О.М. про ініціювання позову, а саме відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» просив вжити заходів щодо повернення коштів до державного бюджету шляхом предявлення цивільного позову та представництва інтересів держави в суді.

Як наслідок, заступник прокурора Львівської області звернувся до Львівського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції у Львівській області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Львівський державний цирк» до Державного бюджету України коштів в розмірі 1 160 338,63 грн. на підставі висновків ревізії Державної фінансової інспекції у Львівській області, викладених у акті від 23.10.2012 року № 03-01-21/19.

Позов згідно з поштовою відміткою зданий у поштове відділення 14.07.2015 року та зареєстрований в суді 22.07.2015 року вхідний номер 24148.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), адміністративний позов може бути подано до суду в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень.

Як встановлено з матеріалів справи, днем, коли у ДФІ у Львівській області виникли підстави, що дають їй як субєкту владних повноважень право на предявлення передбачених законом вимог, а саме звернення до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства «Львівський державний цирк» коштів в розмірі 1 160 338,63 грн. є день складення акту ревізії № 03-01-21/19, яким встановлено, що впродовж травня 2009 року серпня 2012 року 36 працівникам з числа адміністративного та художньо-артистичного персоналу зайво нараховано заробітної плати на загальну сум 2744122,09 грн, на яку проведено нарахування в сумі 1011483,4 грн (з бюджету 1160338,63 грн), а саме 23.10.2012 року.

Тому, саме з 23.10.2012 року слід обчислювати 6-ти місячний строк звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом на предявлення передбачених законом вимог.

В той час як позовна заява позивачем подана до суду 14.07.2015 року, тобто з порушенням строків, встановлених ч. 2 ст. 99 КАС України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що наявність у провадженні суду адміністративної справи про визнання протиправною вимоги ДФІ у Львівській області № 13-03-01-15м/8470 від 08.11.2012 року не є перешкодою для звернення до суду позивача із позовом про стягнення збитків, а тому дана обставина не може слугувати підставою поважності пропуску строку звернення до суду з позовом. Зазначене обґрунтовується наступним.

Відповідно до п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, визначено, що якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається обєкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Таким чином, є підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведених вище норм законодавства Верховний Суд України у своїй постанові від 21.04.2015 року у справі № 21-76а15 дійшов наступного висновку, а саме:

«На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла наступного висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обовязки для позивача.

У справі, що розглядається, Інспекція предявила вимогу від 22 серпня 2012 року про усунення порушень, виявлених під час ревізії Підприємства № 58.

При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, № 21-63а14) і 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14)».

Зважаючи на наведені обставини, судом не встановлено поважності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду позивачем взагалі не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї документів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За необхідне слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин, позовна заява заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції у Львівській області до державного підприємства «Львівський державний цирк» про стягнення коштів та додані до неї матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, тому суд приходить до висновку, що позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до суду, а підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, не встановлено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

в задоволенні клопотання представника позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції у Львівській області до державного підприємства «Львівський державний цирк» про стягнення коштів, залишити без розгляду у звязку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Розяснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.11.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.