Справа № 2610/14879/2012
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
12 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Аліменка В.О.,
суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,
за участю секретаря Ткачук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного суду м.Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 05.11.2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 05.11.2012 року без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 березня 2015 року - Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 05.11.2012 року та Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
В квітні 2015 року до Шевченківського районного суду м.Києва з Вищого Адміністративного суду України надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, де позивач просив суд визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві протиправними та зобов`язати відповідача вчинити дії щодо виплати пенсії з урахуванням неправомірно стягнутих коштів.
До початку розгляду справи по суті представник позивача 13.08.2015 року уточнив позовні вимоги, де зазначив про вину працівників відповідача у переплаті йому пенсії, та просив суд визнати дії відповідача по утриманню з нього по 20% пенсії неправомірними та зобов`язати відповідача здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 без її утримання (в розмірі 20%) та повернути стягненні кошти, починаючи з 01.12.2011 року.
Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2015 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано не вірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності нарахування сум переплат виплаченої пенсії.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.03.2012 року позивача було повідомлено про рішення Комісії по вирішенню питань, пов`язаних з відшкодуванням коштів, надмірну виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення від 24.02.2011 року. Вищезазначеною комісією було вирішено повернути переплату виплаченої пенсії у сумі 103 336, 03 грн. з позивача шляхом утримання 20 % від його пенсійного забезпечення щомісячно.
Також, колегія суддів звертає увагу, що на виконання вимог ухвали Вищого Адміністративного суду України від 12.03.2015 року судом першої інстанції, у відповідності до ст.71 КАС України, з метою отримання доказів направлялись запити до Голосіївського районного суду м.Києва про витребування відповідних судових рішень, а саме: постанови вказаного суду від 15.11.2006 року у справі №2а-602/06 і ухвали цього ж суду від 19.11.2008 року про заміну сторони виконавчого провадження з Київського міського військкомату на Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.
З Голосіївського районного суду м.Києва до суду було направлено 02.09.2015 року відповідь, що за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року адміністративні справи за позовом ОСОБА_1 до суду не надходили і судом не розглядались, а у справі №2а-602/06 за 2006 рік розглядалась адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 про перерахунок раніше призначеної пенсії (а.с. 148).
При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що постанова Голосіївського районного суду м.Києва від 15.11.2006 року про перерахунок пенсії позивачу була виконана відповідачем у зв`язку з тим, що за умови існування ухвали суду від 19.11.2008 року (а.с.43) про заміну сторони виконавчого провадження з Київського військового комісаріату на відповідача, виконавчий лист із цією ухвалою про заміну сторони надійшов до виконавчої служби 30.09.2009 року. В подальшому до відповідача було направлено лише постанову державного виконавця від 02.10.2009 року про відкриття виконавчого провадження (а.с. 46-48), на підставі якої було проведено перерахунок та виплату пенсії у листопаді 2009 року, наслідком чого було винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.49-54).
Отже, аналізуючи обставини справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, інші посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
Згідно з ч. 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Виходячи зі змісту наведеної норми, сума пенсії, яка надміру виплачена, може бути повернута лише у двох випадках: коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.
Колегія суддів звертає увагу, також на те, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач був зареєстрований на території Голосіївського району м.Києва чи проживав на ній, відповідач на вказаній території також не знаходився, що взагалі унеможливлює розгляд вказаної справи Голосіївським районним судом м.Києва як адміністративним в силу ст.19 КАС України.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
Відповідно до приписів ст.1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Крім того, згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди » N 6 від 27.03.92 року визначено, що відповідно до ст. 440 і 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
Аналізуючи вищевикладене, а також матеріали справи, колегія суддів приходить до такого самого висновку, що і суд першої інстанції, - Голосіївський районним суд м.Києва постанови від 15.11.2006 року у справі №2а-602/2006 та ухвали про заміну сторони виконавчого провадження з Київського міського військового комісаріату на ГУ Пенсійного фонду в м.Києві у справі №2а-602 від 19.11.2008 року про перерахунок пенсії позивача не приймав.
Згідно вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги і заперечення.
За таких обставин, з аналізу досліджених доказів судом достовірно встановлено наявність обставин зловживання з боку пенсіонера (позивача ОСОБА_1 ), оскільки останній, як підставу для нарахування підвищеної пенсії, подав до виконавчої служби і до відповідача документи із свідомо неправдивими відомостями, так як судові засідання за наслідком розгляду його справи не проводились; рішення за його позовом в 2006-2008 роках Голосіївським районним судом м.Києва не виносились.
Отже, у відповідача - ГУ Пенсійного фонду України в м.Києві були відсутні передбачені законом підстави для перерахунку пенсії та виплати різниці в розмірі - 103336,03 грн., тому рішення відповідача від 28.02.2011 року про стягнення вказаної переплати в розмірі - 20% пенсії щомісячно до повного погашення є законним, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог і здійснення виплати пенсії позивачу без утримання вказаної суми та повернення виплачених коштів.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається позивач не можуть бути підставою для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 без її утримання в розмірі 20% та повернути стягнені кошти з 01 грудня 2011 року.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.
Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2015 року залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.