Справа № 803/1407/15-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 876/8139/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Хобор Р.Б., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.,

апелянта ОСОБА_1,

представників апелянта ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Ольховик Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису в трудовій книжці, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування пункту 1 наказу Волинської митниці ДФС від 29 травня 2015 року № 475-о «Про звільнення» в частині її звільнення з посади головного державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС, скасування запису у трудовій книжці про звільнення, поновлення на посаді головного державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивувала тим, що трудової дисципліни не порушувала, а звільнення її з посади є незаконним, оскільки з акта службового розслідування, на підставі висновків якого прийнятий наказ про звільнення, не вбачається факту вчинення нею одноразового грубого порушення трудової дисципліни та заподіяння її діями шкоди. Зазначає, що службове розслідування проводилось формально, а висновки акта побудовані виключно на припущеннях.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 оскаржила постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги відсутності доказів вчинення нею порушення трудової дисципліни. Зазначає, що відповідачем не доведено того, що транспортний засіб марки «ДАФ» р.н. НОМЕР_1, протизаконність митного оформлення котрого ставиться їй у вину, 17.01.2015 року в'їхав на митну територію України із вантажем ( не порожнім ), а суд вважав цю обставину доведеною. Вказує, що суд не дав належної оцінки та не врахував при прийнятті судового рішення показань свідків, які спростували вчинення нею порушення. Також зазначає, що відповідачем не обґрунтована необхідність застосування нею під час проведення митного контролю та митного оформлення неавтоматизованого способу контролю із застосуванням системи управління ризиками.

В судовому засіданні апелянт та її представники підтримали апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом Волинської митниці ДФС від 29 травня 2015 року № 475-о «Про звільнення» відповідно до пункту 1 статті 41 Кодексу законів про працю України звільнено головного державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 29 травня 2015 року із займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Звільненню позивача із займаної посади передувало службове розслідування, проведене відповідно до наказу Волинської митниці ДФС від 18 березня 2015 року № 135 «Про проведення службового розслідування», яке проводилось, як вбачається з акта службового розслідування від 21.05.2015 року, з метою встановлення умов і причин неналежного виконання посадовими особами митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС митних формальностей, допущення можливого переміщення через митний кордон України товарів без належної фіксації та заподіяння можливих значних збитків бюджету держави.

Актом службового розслідування встановлено порушення головним державним інспектором митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 пункту 1.12 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 597 та пунктів 2.1, 2.2, 2.10, 2.10.2, 2.10.3, 2.26.8 Посадової інструкції головного державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 було проведене з дотриманням вимог чинного законодавства України, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність звільнення позивача з займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків відповідно до пункту 1 статті 41 Кодексу законів про працю України.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційного суду, вважає їх поверхневими, зробленими без належного з'ясування істотних для справи обставин і приходить до висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 - частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Із оспорюваного позивачем наказу про її звільнення №475-0 від 29.05.2015 року вбачається, що за результатами службового розслідування встановлений факт виїзду з митного поста «Мокрани» Брестської митниці Республіки Білорусь у період з 17.01.15 року по 28.02.15 року транспортних засобів комерційного призначення, одним з яких є автобус марки «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_1, з підакцизним товаром - цигарки, але згідно баз даних митниці зафіксовано лише три факти в'їзду на територію України таких транспортних засобів і кожного разу без вантажу, а інформація щодо інших фактів в'їзду була несанкціоновано знищена. Як наслідок, до Державного бюджету України не надійшло 95 192 556,6 грн. податків ( митних платежів ).

Також із оспорюваного наказу вбачається, що головним державним інспектором ОСОБА_1. під час проведення митного контролю та митного оформлення транспортного засобу комерційного призначення марки «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_1, не застосовано неавтоматизовану систему управління ризиками, та, як наслідок, не проведено митного огляду та фіксації його результатів, в результаті чого, 17 січня 2015 року ОСОБА_1 було пропущено через митний кордон України вказаний транспортний засіб, як порожній. Вказані дії негативно вплинули на авторитет та імідж не тільки Волинської митниці ДФС, а і Державної фіскальної служби України в цілому, як органу, який забезпечує національні митні інтереси та митної безпеки України (а.с.а.с.7-9).

Таким чином, грубе порушення трудових обов'язків ОСОБА_1 полягає в тому, що вона, не застосувавши під час проведення митного оформлення неавтоматизовану систему управління ризиками, не провела належним чином митного огляду, не зафіксувала його результати і наслідком такої її бездіяльності став пропуск через митний кордон України транспортного засобу з вантажем як порожнього, що негативно вплинуло на авторитет відповідача.

Пунктами 2.1, 2.2.3, 2.7.10, 2.9, 2.9.2, 2.9.3 Посадової інструкції державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС, затвердженої в. о. начальника Волинської митниці ДФС 01.01.2015 року, закріплені такі завдання та обов'язки державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС: здійснює митний контроль та митне оформлення товарів, транспортних засобів та інших предметів, які переміщуються через митний кордон України в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Доманове»; здійснює митний огляд товарів і транспортних засобів у пункті пропуску та на митній території України; здійснює митний контроль та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; здійснює функції аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю; визначає, за результатами застосування системи управління ризиками, форми та обсяги митного контролю у конкретних випадках переміщень товарів і транспортних засобів через митний кордон України; реалізує заходи з управління ризиками шляхом виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування системи управління ризиками, та внесення в установленому порядку інформації про результати їх виконання до автоматизованої системи митного оформлення товарів.

Згідно із ст. 337 Митного кодексу України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 597 автоматизована система аналізу та управління ризиками Державної митної служби України (далі - АСАУР) - сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками Держмитслужби України (далі - СУР) під час контролю із застосуванням СУР; індикатори ризику - критерії із заданими наперед параметрами, використання яких дає можливість здійснювати вибір об'єкта контролю, що становить ризик.

Як передбачено пунктом 1.12, підпунктами 1.12.1 1.12.4 цього ж Порядку, контроль із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, може бути реалізований автоматизованим, неавтоматизованим та комбінованим способами з використанням інструментів, зазначених у пункті 1.10 цього розділу. Автоматизований контроль із застосуванням СУР здійснюється шляхом використання інформаційних технологій, у тому числі за допомогою АСАУР. Неавтоматизований контроль із застосуванням СУР здійснюється у випадках, коли оцінка ризику у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України не може бути здійснена автоматизовано. Комбінований контроль із застосуванням СУР здійснюється шляхом поєднання автоматизованого та неавтоматизованого способів. При розробленні заходів з управління ризиками перевага надається автоматизованому способу контролю із застосуванням СУР.

З аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що форма та обсяг митного контролю достатні для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи та оцінка ризику визначаються посадовою особою, яка проводить митний контроль у кожному конкретному випадку, при цьому, перевага надається автоматизованому способу контролю із застосуванням системи управління ризиками, що і було цілком підставно здійснено позивачем.

З врахуванням наведених норм, а також показань свідків, письмових доказів ( зокрема, контрольного талону серії АБД № 530649 з відміткою «без вантажу» ) апеляційний суд вважає обґрунтованим використання позивачем під час проведення 17.01.2015 року митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки «ДАФ», р. н. НОМЕР_1 автоматизованого способу контролю із застосуванням системи управління ризиками, а відтак, і про відсутність в її діях порушень пункту 1.12 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України та пунктів 2.1, 2.2.3, 2.7.10, 2.9, 2.9.2, 2.9.3 Посадової інструкції державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС.

Апеляційний суд наголошує на тому, що із акта службового розслідування від 21.05.2015 року ( а.с.а.с.17-46 ) не вбачається доказів про існування обставин, які становлять суть порушення ОСОБА_1 трудових обов'язків , оскільки в акті таких не зазначено.

Наслідки вчинення такого порушення ОСОБА_1, зокрема, пропуск через митний кордон України транспортного засобу, завантаженого товаром цигарками, як порожнього, службовим розслідуванням встановлені лише на підставі усної інформації ( не зафіксованої Волинською митницею у жодному офіційному документі), отриманої, як зазначено в акті, внаслідок робочої зустрічі голови комісії із службового розслідування із заступником начальника митного поста «Мокрани» Брестської митниці Республіки Білорусь та товаросупровідних документів, які надійшли з Державного митного комітету Республіки Білорусь.

Відповідачем не надано відповідних митних документів про те, що транспортний засіб марки «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_1 17.01.2015 року пройшов митне оформлення на митному пості «Мокрани» Брестської митниці Республіки Білорусь із вантажем цигарки та, відповідно, прибув на митний пост «Доманове» для митного оформлення із вантажем. В акті службового розслідування такі документи також не зазначені.

Надані відповідачем світлокопії акту комісійного завантаження товарів в транспортний засіб від 16.01.2015 року ( а.с.100 ), акту прийому-передачі товарів та транспортних засобів до договору ( а.с.102 ), інвойсу № 23-1 ( а.с.101 ), експортних декларацій (а.с.а.с.98-99 ), отримані від Державного митного комітету Республіки Білорусь та направлені на Волинську митницю ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС від 30.04.2015 року № 15912/7/99-99-26-03-03-16 не містять будь-яких відміток про митне оформлення товару «цигарки» на пункті митного пропуску «Мокрани» Брестської митниці. Тому апеляційний суд вважає, що вказані документи підтверджують лише факт переміщення вказаного товару митною територією Республіки Білорусь.

Крім того, в акті службового розслідування від 21.05.2015 року зазначено, що Державним митним комітетом Республіки Білорусь були надані лише копії товаросупровідних документів за 2015 рік, а запитувані Волинською митницею ДФС фото, відеоматеріали, інформація щодо проведення митних оглядів 17.01.2015 року в пункті пропуску «Мокрани» Брестською митницею не надані.

На підставі наведеного апеляційний суд прийшов до переконання, що висновки акта службового розслідування щодо ОСОБА_1 є припущеннями, а обставини, на які покликається Волинська митниця, як на підставу звільнення, не доведені належними доказами.

Відповідно до статті 71 КАC України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення - наказу від 29.05.2015 року про звільнення ОСОБА_1 При цьому, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України передбачено, що трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 роз'яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Пунктом 27 цієї ж постанови також роз'яснено, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним завдано (могло бути завдано) шкоду.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП, суди з'ясовують, чи мало місце порушення працівником своїх трудових обов'язків. Для цього перевіряють коло цих обов'язків та визначають, які саме обов'язки порушено працівником, у чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору на підставах, визначених законом.

Всупереч роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, викладеним у постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 суд першої інстанції не з'ясував чи мало місце порушення працівником своїх трудових обов'язків, для чого перевіряють коло цих обов'язків та визначають, які саме обов'язки порушено працівником, у чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору на підставах, визначених законом; чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду.

Конституція України ( стаття 19 ) встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про протиправність рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС відповідно до пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України, оскільки таке рішення є необґрунтованим, недобросовісним, прийнятим без дотримання принципу пропорційності.

Відповідно до вимог статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, позивач ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді, на якій працювала - головного державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС з дня звільнення, тобто з 29.05.2015 року.

Згідно ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, час вимушеного прогулу ОСОБА_1 становить 115 робочих днів (з 30.05.2015 року по 11.11.2015 року), середньоденний заробіток позивача становить 126 грн 71 коп. Дані обставини визнані сторонами, тому відповідно до статті 72 КАС України не потребують доказування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про стягнення з Волинської митниці ДФС на користь позивача 14 571, 65 грн (115 днів х 126,71 грн) середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, з вказаної суми слід відрахувати податки, збори та інші обов'язкові платежі, які утримуються із сум доходу, нарахованого на користь фізичної особи.

Щодо позовної вимоги про скасування запису у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_2 за № 38У апеляційний суд зазначає, що така до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.93 р., при винесенні судом рішення про поновлення на роботі вноситься відповідний запис у трудову книжку про недійсність запису про звільнення ( п.2.10 ).

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова суду прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі № 803/1407/15-а скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Волинської митниці ДФС від 29 травня 2015 року № 475-о «Про звільнення» в частині звільнення з посади головного державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС з 29 травня 2015 року.

Стягнути з Волинської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 14 571, 65 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням податків та обов'язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 950,04 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді Р.Б. Хобор

Т.В. Онишкевич

Постанова складена в повному обсязі 16.11.2015 року