Справа № 22-а-23448/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Поліщука М.А,

суддів: Голуб С.А., Малорода О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Бровари про поновлення строку, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду із названим позовом. У позові вказує, що має статус дитини війни. Просив поновити строк звернення з позовом до суду та просить визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період, з 01 січня 2006 по 31 жовтня 2009 року, включно, в сумі 4887 грн ЗО коп. та забезпечити її виплату.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2010 року позов задоволено частково. Визнано відмову управління пенсійного фонду України в м.Ірпінь Київської області щодо виплати щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправною.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 22 травня 2008 року по 30 листопада 2009 року з урахуванням проведених виплат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову Ірпінського міського суду та ухвалити нову постанову, якою в задоволені позову позивачці відмовити.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідач, починаючи з 01 січня 2006 року до 01 січня 2008 року до пенсії, що начувалась позивачеві, доплати як дитині війни не нараховувало, а з 01 січня 2008 року ВЙ лачував позивачеві підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму, Становленого для осіб, що втратили працездатність, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян», згідно з п.8 якої на дітей війни, крім тих, на яких поширюється дія ^ну України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи авної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в таких розмірах: з 22 травня 2008 року-48,1грн.,01 липня-48, 2 грн., та з 01 жовтня 49, 8 грн., проте вказана постанова КМУ суперечить вимогам ст. 6 Закону України «Про соціальний

захист дітей війни».

Згідно з до розясненнями, що містяться вп.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади», відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно- правові акти, якими скасовуються конституційні права та свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і

чинними законами прав і свобод.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру доплати як дитині війни необхідно керуватися ст.6 цього Закону, а не постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання

І соціального захисту окремої категорії громадян».

Прийнявши до уваги наведене, ухвалюючи постанову, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону № 2195-IV і здійснити позивачеві відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача з посиланням на постанову КМ України № України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян» не приймаються до уваги, так як зазначена постанова КМ України суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішеннями Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6 рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10 - рп закони, якими були внесені зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний і захист дітей війни», були визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що оскільки рішення Конституційного суду України № 10 - рп і було постановлено 22 травня 2008 року, тому у позивача право на доплату до пенсії виникло з 22 травня 2008 року.

Однак відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення рішення) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів

особи встановлюється річний строк.

Оскільки позивач звернувся до суду 02 грудня 2009 року, тому позов підлягає

задоволенню з 02 грудня 2008 року.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, скільки питання фінансування Цих видатків не є предметом даного спору.

: 1 *

_ . живість нецільового

Безпідставними є також посилання відповідача на мож^

. _ . . проведення виплат з

використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки рішення пр^ г

власних джерел фінансування суд не ухвалював.

.. _ СУДУ, викладених у

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків з

постанові.

Керуючись статтями 197,198, 201,207 КАС України, колегія суДДІВ

ПОСТАНОВИЛА:

„ апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Бровари Київської області задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2010 року в частині періоду перерахунку доплати до пенсії ОСОБА_1 період змінити з «22 травня 2008 року» на «з 02 грудня 2008 року».

В іншій частині постанову суду залишити без змін

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України потягом двадцяти днів

Головуючий

Судді