Справа № 212/3315/15-а
Суддя: Пустовіт О. Г.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/3315/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовіт О.Г.,

при секретарі Гарасюта Л.К,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дії протиправними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, який в послідуючому уточнила, в інтересах позивача ОСОБА_3, в якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком, визнати нечинним рішення комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії від 26.06.2015р. № 11, яким відмовлено в призначенні пенсії позивачу та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області призначити позивачу пенсію за віком з дня звернення з 28 січня 2015 року.

В обґрунтування позову представник позивача вказала, що позивачка є громадянкою України і до 08.07.1997 року проживала в Україні за адресою: АДРЕСА_1.

У період з 03 липня 1972 року по 13 лютого 1997 року позивачка працювала на підприємствах м. Кривого Рогу на умовах трудових договорів. Загальний трудовий стаж позивачки складає 23 роки.

На теперішній час позивачка постійно проживає за кордоном, а саме в Державі Ізраїль, де прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль з 29.04.2003 року.

У звязку з досягненням пенсійного віку позивачка через свого представника звернулась до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком.

31 березня 2015 року відповідачем надана відповідь «Про призначення пенсії» вих. №4126/07/18, у якій зазначено, що для призначення пенсії позивачці необхідно надати документи підтверджуючі факт її проживання (реєстрації) в Україні із посиланням на ст. 8 Закону України «Про загальноообовязкове державне пенсійне страхування», п.п. 1.1., 2.9, 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного закону та зазначено про можливість оскарження даного рішення в адміністративному та в судовому порядку. Разом з листом були повернуті оригінали документів.

30 червня 2015 року відповідачем надано лист вих. № 7852/06/18 «Про відмову в призначенні пенсії», в якому зазначено, що оскільки позивачка не надала ніяких документів, які б засвідчили факт проживання на території України, тому підстав для звернення за призначенням пенсії не має, та вказано, що комісія по розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії від 26.06.2015р. №11 вирішила відмовити в призначенні пенсії позивачу.

Позивачка із вказаними діями та рішенням відповідача незгодна, вважає їх незаконними, тому звернулась до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у запереченні.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові матеріали справи, та докази надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. До даного висновку суд приходить з наступних підстав.

Так, позивачка є громадянином України, яка до липня 1997 року проживала в Жовтневому районі м. Кривого Рогу за адресою: АДРЕСА_1, та надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку.

27.03.2015 року, у зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивачка, через свого представника, звернулась до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком як громадянину України, яка на теперішній час проживає на території держави Ізраїль. До вказаної заяви було додано пакет документів, а саме: довідки про заробітну плату позивачки, довідку з місця проживання, копію картки платника податків, копію паспорта позивачки та копію довіреності представника позивачки.

31 березня 2015 року відповідачем надана відповідь «Про призначення пенсії» вих. №4126/07/18, у якій зазначено, що для призначення пенсії Позивачу необхідно надати документи підтверджуючі факт її проживання (реєстрації) в Україні із посиланням на ст. 8 Закону України «Про загальноообовязкове державне пенсійне страхування», п.п. 1.1., 2.9, 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного закону та зазначено про можливість оскарження даного рішення в адміністративному та в судовому порядку.

Листом від 30 червня 2015 року вих. № 7852/06/18 «Про відмову в призначенні пенсії», відповідач повідомив представника позивача про те, що комісія по розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії від 26.06.2015р. №11 вирішила відмовити в призначенні пенсії позивачу.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року за №1-32/2009 (№25-рп/2009) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п.3.3 мотивувальної частини вищезазначеного рішення, виходячи із правової, соціальної природи пенсії право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія,- в Україні чи за її межами.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, позивач проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України має такі ж самі конституційні права, як громадянин України проживаючий на території України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивачка досягла пенсійного віку 27 січня 2015 року, а звернення за призначенням пенсії відбулося 27 березня 2015 року, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ОСОБА_3 пенсійного віку, пенсія позивачці має бути призначена з 28 січня 2015 року.

Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 45, 49Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"ст.ст. 11, 122, 160-162, 167 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дії протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком.

Визнати не чинним рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії від 26 червня 2015 року №11, яким відмовлено в призначенні пенсії позивачу - ОСОБА_3.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком з дня звернення - з 28 січня 2015 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 73,08 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. Г. Пустовіт