Справа № 2508/2104/2012
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2015-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/734/372/15 Справа № 2508/2104/2012
Ухвала

іменем України

14 листопада 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Іванюка Т.І., при секретарі Дідовець М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання рішення суму у справі за позовом ОСОБА_1 Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про оскарження дій і бездіяльності субєкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, зобовязання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату,-

в с т а н о в и в :

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області 17 вересня 2012 року зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч. 1 ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 20 вересня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати, з урахуванням фактично виплачених коштів. Свої вимоги заявник мотивує тим, що В порядку виконання постанови суду позивачу проведено перерахунок щорічної допомоги в сумі 964 грн. 25 коп, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області від 3.10.2013 року. Проте в частині виплати даної суми рішення не виконано через відсутність бюджетного фінансування.

В судове засідання державний виконавець та сторони виконавчого провадження не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Державним виконавцем подано клопотання про розгляд подання без його участі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялись належним чином, про що маються підтвердження в матеріалах справи.

Суд вважає можливим розглянути дане подання без участі сторін відповідно до ст. 263 КАС України, оскільки їх неявка не перешкоджає судовому розгляду подання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Тобто, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту. При цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Посилання Управління ДВС на неможливість виконання рішення суду зобовязального характеру щодо проведення соціальних виплат у звязку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобовязання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів). Крім цього, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області у своєму листі від 3 жовтня 2013 року повідомило, що виконати дане рішення можливо, після надходження коштів по виплаті допомоги згідно судових рішень з державного бюджету.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов.

Таким чином, судом не встановлено обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Крім цього, аналіз резолютивної частини постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2012 року дає підстави зробити висновок про те, що зобов`язання, покладені на відповідача судом, є позовними вимогами як обраним позивачем видом захисту його порушених прав, які суд задовольнив.

При цьому, «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями. А зміна способу виконання рішення суду з «зобовязання виплатити» на «стягнути» фактично приведе до зміни резолютивної частини рішення суду, що є неприпустимим, виходячи з принципу незмінності тексту рішення після його проголошення.

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для зміни порядку та способу виконання рішення суду та вважає, що у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання рішення суму у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про оскарження дій і бездіяльності субєкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, зобовязання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату слід відмовити.

Керуючись ст.263 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання рішення суму у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про оскарження дій і бездіяльності субєкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, зобовязання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя