Справа № 804/2032/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2015 рокусправа № 804/2032/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 16 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20073 від 30.07.2014р.; визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600155/1 від 30.07.2014р.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що договірна вартість придбаного товариством за зовнішньоекономічним контрактом від 13.02.2014 року № 14-0298-12, укладеного з компанією «Puyang Refractories Group Co., Ltd», Китай, вироби з мінеральних речовин, що містять магнезіт: «переклаузовуглецева невипалена цегла у формі трапеції чорного кольору марки PN-MT-10A-DMKD з вмістом MgO - 82,06%; С - 8,53%» склала 1,030 дол. США за кілограм. Рішенням про коригування митної вартості товару № 110010000/2014/600155/1 від 30.07.2014р р., яким ціна товару скоригована за резервним методом до рівня 1,344 дол.США/кг, який жодним чином не обґрунтований відповідачем.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому факту, що у митного органу були відсутні підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Затребувані митницею документи жодним чином не мають відношення для підтвердження митної вартості товару, визначеною за ціною контракту, та обставина що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що схожий товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю не є підставою для відмови у визначенні митної вартості за основним методом і не свідчить про наявність порушень з боку декларанта.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Дніпропетровська митниця ДФС просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, представник Дніпропетровської митниці ДФС просила відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30.07.2014 декларантом позивача до Дніпропетровської митниці Міндоходів (МП «Дніпродзержинськ») для здійснення митного оформлення в режимі «імпорт» подано додаткову електронну митну декларацію №110010000/2014/021278 на товар «вироби з мінеральних речовин, що містять магнезіт: «переклаузовуглецева невипалена цегла у формі трапеції чорного кольору марки PN-MT-10A-DMKD з вмістом MgO - 82,06%; С - 8,53%».

Даний товар надійшов на адресу ПАТ «ДМКД» на виконання зовнішньоекономічного контракту від 13.02.2014 № 14-0298-12, укладеного між позивачем та компанією «Puyang Refractories Group Co., Ltd», Китай.

Митна вартість товару була заявлена декларантом позивача відповідно до ст. 58 МКУ шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) і складала 1030 дол. США за тону.

На підтвердження визначеної митної вартості декларантом позивача надані документи, які перелічені у графі 44 МД.

При візуальному контролі документів до МД відповідно ст. 337 МКУ виявлено певні ознаки ризиковості операції.

З причин певного ступеню ризиковості операції та з метою здійснення вичерпного переліку форм та обсягів митного контролю для унеможливлення декларування недостовірної митної вартості та посадовою особою, що здійснює митний контроль та митне оформлення за товарами сформовані ризики: Захід 105-2 «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів»

В результаті митного контролю встановлено наступне:

1. Відповідно до умов п.2.1 зовнішньоекономічного Контракту до вартості товару включено вартість пакування та маркування, але відомостей щодо відповідної складової митної вартості декларантом позивача не надано.

2. За умовами Контракту у разі переміщення товару залізничним транспортом ціна товару визначається на умовах DAP ст. Правда.

На підтвердження заявленої митної вартості товару надано комерційний інвойс від 20.05.2014 № PNCIS15404B. У відповідності до умов Контракту (п.3.5) та відомостей, вказаних у залізничній накладній від 29.05.2014 №L041407, цей інвойс прямував разом з вантажем.

Разом з тим, інвойс не містить відбитку штампу «Під митним контролем» митниці на кордоні, який повинен бути з урахуванням вимог ст. 335 МКУ та п. 3.4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Мінфіну України від 09.10.2012 № 1066.

Зазначене унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

3. До митного оформлення надана експортна декларація від 01.06.2014 № 91454074, в якій зазначено, що товар за кодом вартістю 39334,67 дол. США (1,030 дол. США/кг) по Контракту від 13.02.2014 № 14-0298-12 поставляється на умовах CIF.

У той же час відповідно до наданих до митного оформлення документів (Контракт, Специфікація № 7) спірний товар поставляється на умовах DAP ст. Правда за такими самими цінами.

В наданих документах вартість спірного товару визначена однаковою при різних умовах поставки.

Відповідно до наданих товаросупровідних документів (залізнична накладна від 29.05.2014 №L041407) поставка спірного товару в Україну з Китаю здійснена залізничним транспортом.

Експортна декларація містить відомості щодо вартості транспортування (10 500 дол. СІЛА) та страхування (70 дол. США).

Поряд з цим декларантом ПАТ «ДМКД» не надано документів на підтвердження вказаних складових митної вартості.

Враховуючи викладене, наявні підстави вважати, що до заявленої декларантом митної вартості товару на умовах поставки DAP ст. Правда транспортну складову включено не в повному обсязі.

4. Декларантом ПАТ «ДМКД» надано лист від 20.06.2014 № 062Д/857, яким повідомлено про неможливість підтвердження транспортних витрат територією України, на підставі чого ціна товару, визначена контрактом, заявлена декларантом як митна вартість.

Всупереч зазначеному гр. 56 залізничної накладної від 29.05.2014 № L041407 містить інформацію щодо провізної плати 1143,67 шв. фр. засвідчену штампом ст. Забайкальськ; (гр.59) - відомості про додатковий збір - 70,5 грн.

З урахуванням умов постачання DAP ст. Правда вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

Крім того, відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 p. N 65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов'язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов'язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).

Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, страхові витрати є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

В даному випадку перевезення імпортованого вантажу здійснювалось залізничним транспортом (суцільнометалеві криті вагони, що є пересувним складом РФ) з Китаю через територію Росії, (з перевантаженням з китайських вагонів у вагони РФ).

У виданні ДП Укрпромзовнішекспертиза «Дайджест цін товарів на світових ринках» (за період з 16.06.2014 по 30.06.2014) випуск № 12 міститься інформація стосовно вартості залізничних перевезень пересувним складом Росії у червні. Так, за відомостями таблиці № 14 вартість орендної ставки суцільнометалевого критого вагону об'ємом 120-122 м у червні складає 500,00-680,00 руб.РФ/добу, без ПДВ. Окрім того, зазначені у залізничній накладній відомості щодо провізної плати 1143,67 Шв.фр. можуть складати вартість транзитного перевезення територією РФ. Декларантом пояснень та/або документів із зазначеного не надано.

За таких обставин судом першої інстанції вірно зазначено, що надані позивачем документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу). Отже у відповідача були наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.

Декларантом позивача не надано документів, що свідчили б про врахування зазначеної складової у митній вартості імпортованого товару.

За результатами опрацювання наданих до митного оформлення документів посадовою особою митниці було сформовано електронне повідомлення 1 від 29.07.2014 та засобами електронного зв'язку направлено декларанту позивача.

Листом від 30.07.2014 № 062Д/1133 позивач повідомив митницю про ознайомлення з надісланою інформацією, про неможливість надання додаткових документів та про наданні їх в установлений законом термін згідно ч.8 ст. 55 МКУ.

Оскільки надані декларантом ПАТ «ДМКД» документи не відповідають положенням МКУ частин 2, 8 ст.52; частини 10 ст.58 МКУ та не містять відомостей, що підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні для підтвердження числових значень митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.55 МКУ під час проведення консультацій здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 МКУ посадовою особою митниці проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних стосовно імпортованого товару, які містяться в митній декларації та інших документах, поданих для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях інших митниці оформлень, зокрема - МД (ІМ 40) від 15.01.2014 № 110010000/2014/20013, від 03.02.2013 № 110010000/2014/0020110, за якими позивачем оформлений такий самий товар, ввезений за цим самим контрактом із рівнем заявленої декларантом митної вартості - 1,344 дол. США/кг.

Також у митного органу наявна інформація стосовно митного оформлення аналогічного товару за МД (ІМ 40) 702020001/2014/5005 від 10.06.2014 з рівнем заявленої декларантом митної вартості: - цегла марки PN-МТ-12А - 1,3861 дол. США/кг; цегла марки РN-МТ-16А - 1,3650 дол. США/кг.

Таким чином, рівень заявленої декларантом митної вартості «периклазовуглецевої цегли марки PN-МТ-10А-DMKD» 1,030 дол. США/кг нижчий, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД.

Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, що визначена за 3 методом - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів за попереднім контрактом ПАТ «ДМКД» з урахуванням застережень п.п.2, 3 ч. 6 ст.64 МКУ такого самого товару (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, час ввезення, розмір партії ) із рівнем митної вартості - 1,344 дол. США/кг (МД (ІМ 40 ) від 15.01.2014 № 110010000/2014/20013, від 03.02.2014 № 110010000/2014/0020110/.

Вказана інформація була доведена до відома декларанта позивача електронним повідомленням 2 від 30.07.2014. Листом від 30.07.2014 № 062Д/1134 декларант ПАТ "ДМКД" повідомив митницю про ознайомлення з даною інформацією.

Відповідно до положень ч.7 ст. 55 МКУ, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.б ст.307 МКУ.

Позивач скористався наданим правом і згідно МД від 01.08.2014 № 110010000/2014/021301 товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до положень частини сьомої статті 55 МКУ.

В подальшому на виконання приписів частини 8 статті 55 МКУ позивач листом від 08.09.2014 № 062Д/1477 звернувся до Дніпропетровської митниці Міндоходів з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного Рішення про коригування митної вартості від 30.07.2014 № 110010000/2014/600155/1 у зв'язку з наданням додаткових документів, а саме:

- експертного висновку Дніпропетровської ТПП від 26.08.2014 № ГО-3708;

- калькуляції № 14-05-066 від 06.08.2014;

- листа № 14-05-072 від 27.08.2014.

Інші документи за сформованим переліком до митниці не надходили.

Відповідно до положень частини дев'ятої статті 55 МКУ митницею, з урахуванням положень законодавства, розглянуто документи спірного митного оформлення та вище вказані додаткові документи, надані ПАТ «ДМКД» на підтвердження заявленої митної вартості.

Враховуючи, що фактична поставка товару здійснюється залізничним транспортом безпосередньо з Китаю в Україну, надані пояснення застосування умов поставки не можуть бути враховані при здійсненні перевірки.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Жоден із зазначених у висновку Дніпропетровської ТПП від 26.08.2014 № ГО-3708 Інтернет-ресурсів не містить переконливої інформації, яка б відповідала концепціям порівняльного підходу, що використовується експертом для маркетингового аналізу та результатів розрахунків щодо можливих коригувань відносно основних елементів, які використані експертом для порівняння.

Згідно умов специфікації № 7 до зовнішньоекономічного Контракту станом на дату звернення позивача до митниці листом від 08.09.2014 № 062Д/1477 у ПАТ «ДМКД» оплата за постановлений товар вже повинна бути здійснена.

Враховуючи дату фактичної поставки імпортованої партії товару, випущеного у вільний обіг за МД від 01.08.14 №110010000/2014/021301 (19.06.2014 - згідно календарного штемпеля ст. Правда на залізничній накладній), та положень контракту, на момент подання листа від 08.09.14 №№ 062Д/1477, у ПАТ «ДМКД» вже повинні бути банківські платіжні документи, які б підтверджували фактичну суму, сплачену позивачем за товар.

Однак, ПАТ «ДМКД» банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, до митниці не були надані ані під час митного оформлення, ані під час дії гарантійних зобов'язань.

Враховуючи результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з сформованим митницею переліком, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, митниця відмовила у скасуванні Рішення про коригування митної вартості від 30.07.2014 №110010000/2014/600155/1.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом митниці від 12.09.2014 №5826/04-50-52.

Спірний товар був поданий до оформлення за тимчасовою митною декларацією від 20.06.2014 № 110010000/2014/020893, під час здійснення митного контролю та митного оформлення були відібрані проби (зразки) товару та направлені на дослідження до експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи.

Після проведення відповідного експертного дослідження та надання висновку за його результатами декларантом позивача на спірний товар була подана спірна митна декларація від 29.07.2014 № 110010000/2014/021278 яка є додатковою декларацією (ДТ) до тимчасової митної декларації від 20.06.2014 № 110010000/2014/020893.

Згідно частини 3 статті 260 МКУ для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3 і цього Кодексу, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття органом доходів і зборів тимчасової митної декларації для оформлення.

Тобто, при оформленні додаткової МД на спірний товар використовуються відомості, інформація, курси валют тощо, чинні на день подання тимчасової МД на цей товар.

Таким чином, під час оформлення спірної додаткової МД використовувалась інформація станом на 20.06.2014 (дата оформлення тимчасової МД) і, відповідно неможливо було використовувати інформацію, яка міститься в Рішення про коригування митної вартості від 14.07.2014 № 110010000/2014/600130/1.

Крім того, спірний товар та товар, митна вартість якого була скоригована у Рішенні про коригування митної вартості від 14.07.2014 № 110010000/2014/600130/1, не співпадають за хімічними та фізичними характеристиками. Товар різниться за формою, маркою та відсотковим вмістом магнезиту MgO, що є визначальним для цих виробів.

При проведенні митного контролю у митного органу була наявна інформація стосовно митного оформлення аналогічного товару за МД (ІМ 40) 702020001/2014/5005 від 10.06.2014 з рівнем заявленої декларантом митної вартості: - цегла марки РІЧГ-МТ-12А -1,3861 дол. США/кг; цегла марки РМ-МТ-16А -1,3650 дол. США/кг.

Разом з тим, з урахуванням саме вимог частин 2, 3 статті 64 МКУ митницею вартість спірного товару була скоригована до вартості товару по МД (ІМ 40) від 15.01.2014 № 110010000/2014/20013, від 03.02.2014 № 110010000/2014/0020110, за якими позивачем оформлений такий самий товар, ввезений за цим самим контрактом із рівнем заявленої декларантом митної вартості - 1,344 дол. США/кг.

При цьому спірний товар та товар, оформлений за МД від 15.01.2014 № 110010000/2014/20013, від 03.02.2014 № 110010000/2014/0020110, вироблені одним виробником та збігаються за хімічними та фізичними характеристиками.

Крім того, в цих МД декларантом позивача самостійно заявлені другорядний 26 (3) та другорядний 2г (6) методи визначення митної вартості (МД№ 110010000/2014/20013 та№ 110010000/2014/0020110 відповідно).

При цьому до документів митного оформлення в якості підстави для визначення цих методів митної вартості в графі 44 МД вказано Рішення про коригування митної вартості від 22.03.2013 № 110010000/2013/600167/1 (код документа - 1501). Дане рішення позивачем не оскаржувалось.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку що у митниці не було достатніх підстав для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) оскільки позивачем було заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Враховуючи зазначені обставини колегія суддів зазначає, що у митниці були достатні підстави для сумніву щодо рівня ціни товару для цілей визначення митної вартості товару.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що митним органом проведено процедури консультації з декларантом, що підтверджується матеріалами справи. При цьому митним органом належним чином мотивовано необхідність застосування резервного методу та неможливості застосування попередніх.

Крім того на момент прийняття оскаржуваного рішення, позивачем не було надано належні підтвердження формування ціни товару.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 16 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 13 листопада 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова