Справа № 22-а/0690/6049/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/6049/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Гансецької I.A.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

при секретарі: Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати кошти,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду з даним позовом. Просила визнати протиправною відмову відповідача виплатити щомісячну соціальну допомогу, зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу як дитині війни за 2006-2008 роки в розмірі 4471,00 грн.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати позивачу щомісячної державної соціальної допомоги. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Коростень нарахувати та виплатити позивачу щомісячну соціальну допомогу як дитині війни за період з 27.05.2008 року. В решті вимог в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову. Зазначає, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України „Про соціальний захист дітей війни", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Також, апелянт посилається на те, що суд безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходами з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі ЗО % від мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 вказаного Закону було обмежено Законом України „Про державний бюджет на 2008 рік", а тому виплати пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги в 2008 роках проводились в меншому, ніж передбачено Законом, розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік" щодо обмеження виплат, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на всій території України та мають преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до 4.2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно, дії відповідача щодо нарахування позивачу надбавки до пенсії як дитині війни в меншому, ніж передбачено законом розмірі, є неправомірними.

Таким чином постанова ухвалена із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Разом з тим, суд першої інстанції не зазначив в резолютивній частині постанови кінцеву дату періоду, за який управління Пенсійного фонду України в м.Коростень зобов'язано нарахувати та виплатити кошти.

За таких обставин, постанову належить змінити, зазначивши кінцеву дату нарахування і виплати коштів.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205,207, 212 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в України в м.Коростень Житомирської області задовольнити частково.

Змінити постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2010 року.

Доповнити третій абзац резолютивної частини постанови після слів "за період з 27.05.2008 року" словами "по 31.12.2008 року".

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: