Справа № 2а-12926/10/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2010-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 жовтня 2010 року 10.19 № 2а-12926/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шейко Т.І. при секретарі судового засідання Деруга Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватне підприємство "Максі -Трейд"
до Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва
про визнання нечинним податкових повідомлень - рішень
зза участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю.

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідача, в якому просить суд скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24.03.2010 року № /0, від 07.06.2010 року № /1, від 22.07.2010 року № /2, від 18.08.2010 року № /3.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що ніяким чином не порушив вимог ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»щодо дотримання строку надходження імпортної продукції на суму 3 500 000,00 рос.руб., так як подана ним до Арбітражного суду Саратовської області Російської Федерації позовна заява прийнята до розгляду 21.12.2010 року , а не 05.03.2010 року, тому нарахування пені Позивачу за порушення вимог валютного законодавства України за Контрактом від 19.02.2010 року є неправомірним.

У судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні виклав зміст заперечень проти позовних вимог та просив суд у позові Приватного підприємства «Максі-Трейд»відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватне підприємство «Максі-Трейд»ідентифікаційний номер 30572948, місцезнаходження 01042, м. Київ, бул. Дружби народів,7, кв. 84, зареєстроване Печерською районною у місті Києві адміністрацією 03.11.1999 року.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва з 25.02.2010 року по 26.02.2010 року була проведена позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності Приватного підприємства «Максі-Трейд»з питань дотримання валютного законодавства.

За результатами перевірки був складений Акт перевірки № 82/22-02/30572948, в якому зафіксовані порушення вимог ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»за контрактом від 19.02.2009 року б/н з нерезидентом ТОВ «Магістраль», а саме порушено 180-дений строк зарахування виручки від нерезидентів у іноземній валюті на рахунок резидента.

На підставі акту перевірки № 82/22-02/30572948 Відповідачем прийнято рішення від 24.03.2010 року № /0 про застосування до Приватного підприємства «Максі-Трейд»штрафних (фінансових) санкцій в сумі 109 387.00 грн.

Судом встановлено, що контракт від 19.02.2009 року б/н на поставку з Росії на територію України 5000 тон палива котельного вязкого (мазуту) (надалі товар) був укладений між Позивачем та ТОВ «Магістраль». На виконання умов контракту 03.07.2009 року Позивачем були перераховані валютні кошти у сумі 3 500 000 рос. руб.

Відповідно до умов контракту протягом 14 календарних днів з моменту оплати ТОВ «Магістраль»повинне було відвантажити Позивачу товар у повному обсязі. Проте, Позивач отримав товар лише на суму 1 342 110,00, рос. руб., а залишок товару на суму 2 157 890,00 рос. руб. у визначені контрактом строки ТОВ «Магістраль»не поставило.

Відповідно до пп. 8.6 Контракту від 19.02.2009 року б/н передбачено, що правом, яке регулює даний контракт, є матеріальне право Росії.

Приватне підприємство «Максі-Трейд»16.12.2009 року звернулось до Арбітражного суду Саратовської області Російської Федерації з позовом до ТОВ «Магістраль»про стягнення заборгованості у розмірі 3 940160.00 рос. руб.

Ухвалою Арбітражного суду Саратовської області Російської Федерації від 21.12.2009 року позовна заява Позивача залишена без руху.

Ухвалою Арбітражного суду Саратовської області Російської Федерації від 05.03.2010 року відкрито провадження у справі № А57-26720/09.

Рішенням Арбітражного суду Саратовської області Російської Федерації від 12.05.2010 року по справі № А57-26720/09 повністю задоволені позовні вимоги Приватного підприємства «Максі-Трейд»щодо стягнення заборгованості з нерезидента ТОВ «Магістраль».

З матеріалів справи вбачається, що штрафні (фінансові) санкції у розмірі 109 387,00 грн. були нараховані Відповідачем за період з 31.12.2009 року по 04.03.2010 року. Відповідач обґрунтовує правомірність нарахування штрафних (фінансових) санкцій тим, що позовна заява Позивача про стягнення заборгованості з нерезидента ТОВ «Магістраль» була прийнята Арбітражним судом Саратовської області Російської федерації до розгляду 05.03.2010 року, тобто, на думку Відповідача, після спливу кінцевого строку надходження імпортного товару на суму 3 500 000,00 рос. руб.

Таким чином, Відповідач вважає, що зупинення вищезазначеного строку та нарахування пені за його порушення відповідно до абзацу 2 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»повинно настати з 05.03.2010 року.

Суд не погоджується з такою позицією Відповідача, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позовна заява Позивача про стягнення заборгованості з ТОВ «Магістраль» була подана до Арбітражного суду Саратовської області Російської Федерації 16.12.2009 року, про що свідчить відмітка канцелярії суду.

Проте, Ухвалою Арбітражного суду Саратовської області Російської Федерації від 21.12.2009 року дана позовна заява залишена без руху, в звязку з невідповідністю доданих установчих документів вимогам Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації та встановлено строк для усунення недоліків.

04.03.2010 року Позивач надав всі необхідні документи, в звязку з чим Арбітражний суд Саратовської області Російської Федерації ухвалою від 05.03.2010 року відкрив провадження у справі № А57-26720/09 за вищезазначеним позовом.

Статтею 128 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації передбачено, що у випадку, якщо обставини, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху, будуть усунені в строк, встановлений в ухвалі арбітражного суду, позовна заява вважається поданою до арбітражного суду в день її первинного надходження до суду та приймається до розгляду Арбітражним судом.

Аналіз вищезазначеної норми дає законні підстави вважати саме дату подання позовної заяви до суду, 16.12.2009 року, датою прийняття цієї заяви Арбітражним судом до розгляду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»- імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Таким чином, у відповідності з вимогам ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»законодавчо встановлений строк надходження імпортної продукції (180 календарних днів) на суму 3 500 000,00 рос. руб. 30.12.2009 року.

Положенням ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Така ж позиція викладена у рекомендації від 17.12.2004 року № 04-5/3360 президії Вищого господарського суду України про деякі питання практики застосування Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», яка полягає у тому, що звернення резидента до суду, який спеціально уповноважений законодавством відповідної країни, міжнародними договорами чи умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) вирішувати спори, що випливають із договірних чи інших цивільно-правових відносин між господарюючими субєктами, зупиняє терміни, передбачені статтями 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», і пеня за їх порушення у цей період не сплачується, а юридичний факт, який встановлює процесуальні відносини між сторонами спору і судом, є насамперед факт звернення Позивача до суду, а не факт порушення провадження у справі.

Тому датою прийняття судом позовної заяви, з якої терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього ж Закону, зупиняються, - слід вважати саме дату звернення резидента до суду з позовом про стягнення з нерезидента заборгованості за контрактом.

З урахуванням аналізу вищезазначеного та керуючись тим, що адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, суд дійшов висновку, що Відповідач не вірно визначив дату прийняття до розгляду Арбітражним судом Саратовської області Російської Федерації позовної заяви Позивача про стягнення заборгованості з нерезидента ТОВ «Магістраль», що призвело до неправомірного нарахування пені, а тому податкове рішення Відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 109 387,00 грн. за період з 31.12.2009 року по 04.03.2010 року підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не виконав покладений на нього обовязок щодо доведення перед судом правомірності прийнятого ним рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

постановив:

Позов Приватного підприємства «Максі-Трейд»задоволити.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій:

- від 24.03.2010 року № /0 ;

- від 07.06.2010 року № /1;

- від 22.07.2010 року № /2;

- від 18.08.2010 року № /3.

Відшкодувати Приватному підприємству «Максі-Трейд»з Державного бюджету України (за місцезнаходженням Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва) судові витрати в розмірі 13,60 грн. (тринадцять гривень шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили у відповідності з нормами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко