Справа № 804/14631/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Шкуті А.А.
за участю представників:
позивача Прохорової К.В.
відповідача 1 Немченко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» до відповідача 1 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, відповідача 2 Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання підготувати та передати висновок, стягнення з Державного бюджету України 10 000 000 грн., -
30 вересня 2015 року Приватне акціонерне товариство «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача 1 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, відповідача 2 Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 26.10.2015 року, позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, яке виразилося у ненаданні до органу казначейства висновку про повернення Приватному акціонерному товариству «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 10 000 000 грн (десять мільйоні гривень);
- зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС здійснити дії, передбачені спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 № 882/1188, а саме підготувати висновок про повернення Приватному акціонерному товариству «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 10 000 000 грн (десять мільйоні гривень) та передати згідно з Реєстром висновків для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку з наявністю надміру сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток підприємств, підприємство неодноразово зверталось до відповідача 1 із заявами про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на поточний рахунок в установі банку, проте відповідачем 1 в порушення вимог чинного законодавства не здійснено жодних дій для здійснення такого повернення.
Відповідачем 1 було запропоновано позивачу переплату з податку на прибуток використати в рахунок погашення майбутніх нарахувань до бюджету.
Позивач зауважив, що відповідно до зобов'язань зі сплати авансового внеску з податку на прибуток, який щомісячно становить 670 051 грн., вся сума переплати в 2015 році зарахована не буде, а виходячи з власного прогнозу, який зроблено на підставі оцінки теперішньої ситуації на ринку (значно впав обсяг продажу товарів, що виробляються позивачем), в наступному 2016 році наявна переплата також погашена не буде, у зв'язку з чим, позивач просив відповідача 1 повернути з наявної суми переплати 10 000 000 грн (десять мільйонів гривень).
Позивач вважає, що відмовляючи у поверненні Приватному акціонерному товариству «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» надмірно сплаченого податку на прибуток, податковий орган фактично позбавляє позивача у праві користування та розпорядження своєю власністю, що, враховуючи норми міжнародного права, є свавільним втручанням публічних органів державної влади у майнові права.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідача 1 проти позову заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на те, що авансовий внесок з податку на прибуток, нарахований у податковій звітності позивача, є, на думку представника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, узгодженою сумою податкового зобов'язання платника податку, оскільки податок на прибуток у податковій звітності був самостійно задекларований таким платником податку.
Також, з посиланням на пункт 14.1.115. ст. 14, пункт 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, зазначив, що переплата, яка виникла на особовому рахунку ПрАТ «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» (код бюджетної класифікації 11023300), не є надміру сплаченими грошовими зобов'язаннями до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, а є сплатою узгоджених сум грошових зобов'язань по авансовій сплаті з податку на прибуток.
Представник відповідача 2 до суду не прибув.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача 1, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію Приватне акціонерне товариство «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради як юридична особа 09.10.2004 року. Позивач взятий на облік в органах державної податкової служби як платник податків 20.10.2004 р., про що свідчить довідка про взяття на облік платника податків від 03.01.2012 № 741/08-18-51, перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС.
Відповідно до податкової декларації за 2013 рік за результатами звітного року позивач мав переплату з податку на прибуток в сумі 4 057 907 грн (код рядка податкової декларації - 14).
Відповідно до розрахунку авансового внеску з податку на прибуток, що підлягала сплаті в 2014 році, позивач сплатив протягом 2014 року авансові внески з податку на прибуток на загальну суму 21 067 409 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень зі сплати авансових внесків з податку на прибуток, долученими до матеріалів справи. Крім того, залишалась переплата з авансового внеску з податку на прибуток за результатами 2013 року. Таким чином, за результатами звітного 2014 року сума авансових внесків з податку на прибуток становила 25 125 316 грн (код рядка податкової декларації - 14).
Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік (код рядка податкової декларації - 11) позивачу був нарахований податок на прибуток за 2014 рік в сумі 8 040 615 грн.
Таким чином, за результатами 2014 звітного року переплата з податку на прибуток склала 17 084 701 грн (сімнадцять мільйонів вісімдесят чотири тисячі сімсот одна гривня), що відображено в рядку 14 податкової декларації з податку на прибуток підприємства.
Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік (код рядка - 23) авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісячно протягом року, становить 670 051 грн.
Зобов'язання зі сплати авансового внеску з податку на прибуток в 2015 році становлять: 2 041 999 грн х 2 міс. (січень, лютий 2015 року - відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в редакції, що діяла на момент визначення зобов'язань, де вказано, що дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно); по 670 051 грн х 7 міс. (березень - вересень 2015 року). Загальна сума зобов'язань зі сплати авансового внеску з податку на прибуток станом на дату подання позовної заяви становить 8 774 355 грн. З цієї суми в 2015 році відповідно до доданих копій платіжних доручень позивачем було сплачено 7 803 316 грн.
Отже, переплата з авансових внесків з податку на прибуток становить: 17 084 701 грн. (переплата за 2014 рік) + 7 803 316 грн. (сплачено в 2015 році) - 8 774 355 грн. (сума нарахованих зобов'язань) = 16 113 662 грн. (переплата авансових внесків з податку на прибуток).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 та ст. 43 Податкового кодексу України протягом 2015 року неодноразово звертався до відповідача 1 з заявами від 16.03.2015 р. № 02-04-128, від 19.05.2015 р. № 02-04-252, від 11.06.2015 р. № 02-04-297 щодо повернення надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток підприємств на поточний рахунок позивача в установі банку.
Позивач вважає, що вказані вище дії відповідача 1, які полягають у його відмові здійснити повернення позивачу надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 10 000 000 грн., суперечать нормам чинного законодавства України, зокрема, ПК України, а отже є протиправними. Крім того, позивач вважає, що протиправною є бездіяльність відповідача 1, яка полягає у непідготовленні та неподанні відповідачем 1 відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області (відповідач 2), висновку про повернення позивачу надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 10 000 000 грн. в порядку, встановленому чинним законодавством України, зокрема, ПК України, у зв'язку з чим, звернувся до суду за захистом порушеного права.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
За змістом підпункту 17.1.5 пункту 17.1 статті 17 ПК України, платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно пункту 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
У відповідності до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 ПК України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3). Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4).
В силу вимог пункту 43.5 статті 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 цього Кодексу).
Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства Доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року № 882/1188 (далі - Порядок), визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Заява подається платником податку до органу державної податкової служби за місцем перебування на податковому обліку в довільній формі.
Разом з тим, за змістом пунктів 9, 10 Порядку, надані податковим органом висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань реєструються територіальними органами Державного казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді. На підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України здійснюють повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку, а саме: згідно з «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.
Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України, Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.
Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.
Суд зазначає, що єдиною перешкодою для не підготовки та ненадання податковим органом до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь позивача надміру сплачених сум грошових зобов'язань зі сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств на поточний рахунок позивача в установі банку - в даному випадку могла стати наявність у позивача, як платника податків, податкового боргу, який підлягає погашенню у першочерговому порядку порівняно з іншими напрямками повернення надміру сплачених коштів.
Проте, судом встановлено, та не спростовано відповідачем 1, що на час звернення до податкового органу із відповідними заявами про повернення надміру сплачених коштів така заборгованість у позивача була відсутня.
Факт відсутності податкового боргу та наявності переплати підтверджується копіями актів звірення розрахунків платника, складеними між відповідачем 1 та позивачем за № 6162-20 від 17.01.2015 року, № 3030-20 від 06.10.2015 року, які долучені до матеріалів справи.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог п. 5 вищезгаданого Порядку позивачем до відповідача 1 були надані заяви (заява від 16.03.2015 р. № 02-04-128, від 19.05.2015 р. № 02-04-252, від 11.06.2015 р. № 02-04-297) щодо повернення надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток підприємств на поточний рахунок позивача в установі банку.
Отже, відповідач 1 відповідно до п. 7 Порядку на підставі даних особових рахунків платників повинен був підготувати висновок за Формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку, та у встановлені строки передати висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.
При цьому, суд не погоджується з позицією Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС стосовно того, що переплата, яка виникла на особовому рахунку ПрАТ «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» (код бюджетної класифікації 11023300), не є надміру сплаченими грошовими зобов'язаннями до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, а є сплатою узгоджених сум грошових зобов'язань по авансовій сплаті з податку на прибуток, оскільки, як вбачається з вище вказаних листів СДПІ, позивачу при здійсненні декларування позитивних нарахувань податку на прибуток було запропоновано скористатися саме переплатою з податку на прибуток в рахунок наступних платежів, що, в свою чергу, не співпадає з позицією, заявленою відповідачем 1 в судовому засіданні.
Отже, на підставі наведеного, враховуючи те, що позивачем дотримано усіх вимог ст. 43 ПК України, суд вважає, що у Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС не було перешкоди для підготовки та надання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь позивача надміру сплачених сум.
Оскільки нормами Податкового кодексу України не передбачено відкладення податковим органом прийняття рішення про задоволення вимог позивача щодо повернення коштів або про відмову у такому поверненні, а судовим розглядом спору у цій справі безспірно встановлено, що відповідачем 1 не вчинено передбачених законом дій щодо складення та направлення на адресу органів Державної казначейської служби відповідного висновку, суд, виходячи з приписів ч.2 ст.19 Конституції України, вважає, що податковий орган допустив протиправну бездіяльність, вчинивши не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, яка полягає у ненаданні до органу казначейства висновку про повернення Приватному акціонерному товариству «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 10 000 000 грн (десять мільйоні гривень).
Суд також з метою повного захисту та відновлення порушених прав позивача вважає за необхідне зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС підготувати висновок про повернення Приватному акціонерному товариству «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 10 000 000 грн. (десять мільйоні гривень) та передати згідно з Реєстром висновків для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.
Саме ці заходи суд вбачає необхідними і достатніми для захисту порушеного права.
Поряд з цим, суд не знаходить обґрунтованими заявлені позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» суми надмірно сплаченого податку на прибуток в розмірі 10 000 000 грн (десять мільйоні гривень) на поточний рахунок позивача, оскільки, на думку суду, п.2 і п.3 вимог позивача є взаємовиключними та являють собою різні способи захисту порушеного права, що не можуть бути застосовані судом одночасно.
Таким чином, заявлення таких вимог не є належним способом захисту порушеного права Приватного акціонерного товариства «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама», оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, право позивача порушено саме бездіяльністю державного органу - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, шляхом не вчинення дій, що передбачені чинним законодавством України, відповідно, поновлення вказаного права слід здійснити шляхом визнання такої бездіяльності неправомірною.
Суд не приймає посилання позивача на ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині врахування позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 07.07.2015 року, копія якої долучена до матеріалів справи, оскільки, як вбачається з аналізу змісту постанови ВСУ, вимоги суб'єкта підприємницької діяльності у справі, що була переглянута ВСУ, та в справі, що перебуває на розгляді суду, різні, оскільки на відміну від справи за позовом публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області та спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, в якій позивач просив визнати протиправною бездіяльність СДПІ, яка полягала у ненаданні до ГУ ДКСУ висновку про повернення Товариству надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 1 487 653 грн 18 коп.; стягнути з Державного бюджету України (через ГУ ДКСУ) на користь Товариства суми надмірно сплаченого податку на прибуток в розмірі 1 487 653 грн 18 коп., в той час як в справі, що розглядається, заявлено вимогу як про надання висновку так і про стягнення грошових коштів.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.
З урахуванням наведеного, а також того, що податковий орган не довів обґрунтованість доводів щодо не повернення надмірно сплаченого позивачем до бюджету податку на прибуток у розмірі 10 000 000 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Виходячи з положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує позивачу суму сплаченого судового збору в розмірі 100 000 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» до відповідача 1 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, відповідача 2 Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання підготувати та передати висновок, стягнення з Державного бюджету України 10 000 000 грн. - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, яке виразилося у ненаданні до органу казначейства висновку про повернення Приватному акціонерному товариству «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 10 000 000 грн. (десять мільйоні гривень).
Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС підготувати висновок про повернення Приватному акціонерному товариству «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 10 000 000 грн. (десять мільйоні гривень) та передати згідно з Реєстром висновків для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 02 листопада 2015 року.

Суддя В.В. Кальник