Справа № 804/14159/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень,-
08 вересня 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати Рішення № НОМЕР_1 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не перерахованого єдиного внеску на суму - 6955,42 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 660,07 грн. (в частині, що не була скасована ГУ ДФС у Дніпропетровській області та ДФС України).
В обґрунтування позову позивач зазначив, що отримав акт перевірки №313/04-07-17-03. НОМЕР_2 від 28.01.2015 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., в якому зазначено про порушення:
п. 177.1, п. 177.2, 172.4 ст.177 Податкового Кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2011-2013 роки на суму 3006,66 грн.;
абз.2 п.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування за 2011-2013 роки в сумі - 6955,42 грн.
Згодом позивач отримала податкове повідомлення-рішення №2081703 від 14.02.2015 року за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму - 3 757,33 грн., в т.ч. за основним платежем - 3066,66 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 751,67 грн.;
рішення № НОМЕР_1 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму - 6955,42 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1007,84 грн.;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.01.2015 року № Ф- за платежем Єдиний внесок на суму 6 955,42 грн.

В результаті адміністративного оскарження Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області Вимогу №Ф залишено без змін; скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_6 ОДПІ від 14.02.2015 у сумі 1125,0 грн.; скасовано рішення ОСОБА_6 ОДПІ від 14.02.2015 р. № в частині застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 347,77 грн., в іншій частині залишено без змін.

Позивач не погоджується з висновками податкових інспекторів, які викладені в акті перевірки, та з прийнятими на підставі цього акту рішеннями податкового органу у зв'язку з наступним.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що позивачем завищено валові витрати за 2011-2013 роки на загальну суму 20 044,44 грн. в результаті включення до складу валових витрат витрат на придбання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які не відносяться до витрат операційної діяльності.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на пп. 138.10.6 ст. 138 ПК України, відповідно до положень якого до складу витрат відносяться витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів (крім тих, вартість та строк використання яких відповідають ознакам, встановленим для основних засобів розділом І цього Кодексу, та підлягають амортизації у складі нематеріальних активів), виданих державними органами для провадження господарської діяльності, в тому числі витрати на плату за реєстрацію підприємства в органах державної реєстрації, витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів на право здійснення за межами України вилову риби та морепродуктів, а також надання транспортних послуг.

Позивач стверджує, що нею правомірно включено до складу валових витрат суми вартості придбаних ліцензій та відображено їх у книзі обліку доходів і витрат за 2011- 2013 роки на підставі первинних бухгалтерських документів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог позивача, просила відмовити у їх задоволенні та додатково пояснила, що ОСОБА_6 ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства в частині визначення валового доходу (обсягу виручки), витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу (документально підтверджених), та оподатковуваного доходу (чистого доходу) за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 та дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 31.12.2013, за результатами якої був складений акт від 28.01.2015 №313/04-07-17-03..

Згідно акту перевірки встановлено, що позивачка займалася діяльністю ресторанів, надання послуг мобільного харчування на загальній системі оподаткування.

Перевіркою встановлено, що позивачем. порушено п.п. 177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи з фізичних осіб в сумі 3006,66 грн., у т.ч. 2011 рік - 900 грн., 2012 рік - 900 грн., 2013 рік - 1206,66 грн., за рахунок того, що платником до витрат віднесено суму від придбання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії один рік, які не відносяться до витрат операційної діяльності.

За результатами перевірки ОСОБА_6 ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області винесено до ФОП ОСОБА_5 податкове повідомлення-рішення від 14.02.2015 № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 3758,33 грн., в т.ч. основного платежу - 3006,66 грн., штрафної санкції - 751,67 гривень.

Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.03.2015 №2148/10/04-36-10-07-09 про результати розгляду первинної скарги скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_6 ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 14.02.2015 № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в частині основного платежу - 900 грн., штрафної санкції - 225 грн., а в іншій частині залишено без змін. Отже, зазначив представник відповідача, документи, надані платником податків на підтвердження правомірності визначення податкового кредиту, повинні розкривати зміст господарської операції, бути достовірними, тобто відображати те, що мало місце насправді, а сам факт наявності відповідного документа, бездоганне його оформлення за формою, не може вважатись первинним, якщо його зміст не відображає реальних подій господарської діяльності такого платника податків.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 позивач отримала 14.07.2010 року свідоцтво про державну реєстрацію у Виконавчому комітеті Орджонікідзевської міської ради. Код основного виду діяльності 56.10, а саме діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, клас професійного ризику виробництва 5. Платником єдиного соціального внеску перебуває з 15.07.2010 р. за №.

Фактичне місце проживання позивача: 53300, Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Першотравнева, 36.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодекс України, Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", наказу ОСОБА_6 об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 21.01.2015 р. № 65 ОСОБА_6 ОДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 вимог податкового законодавства в частині визначення валового доходу (обсягу виручки), витрат безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу (документально підтверджених), та оподатковуваного доходу (чистого доходу) за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013 р. та дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р.

Перевірка проводилася в період з 21.01.2015 р. по 22.01.2015 року.

За результатами перевірки складено акт №313/04-07-17-03 від 28.01.2015 року.

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення позивачем:

п. 177.1, п. 177.2, 172.4 ст.177 Податкового Кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи з фізичних осіб в сумі 3006,66 грн. у тому числі:

2011 р. 900,0 грн.;

2012 р. 900,0 грн.;

2013 р. 1206,66 грн.;

абз.2, п.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування за 2011-2013 роки в сумі - 6955,42 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки 06.02.2015 року позивач направила до ОСОБА_6 ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області заперечення до акту перевірки.

ОСОБА_6 ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області за № 3319/10/04-07-17-03-.2 від 12.02.2015 року «Про розгляд заперечень до акту перевірки» відповідач відмовив позивачу у задоволенні заперечень.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем було винесено:

податкове повідомлення-рішення №2081703 від 14.02.2015 року за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму - 3757,33 грн. в т.ч. за основним платежем - 3066,66 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 751,67 грн.;

рішення № НОМЕР_1 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 6 955,42 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1007,84 грн.;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.01.2015 року № Ф- за платежем Єдиний внесок на суму 6955,42 грн.

Не погодившись з винесеними рішеннями позивач оскаржила їх до Головного управління ДФС у Дніпропетровської області.

Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській обл. від 17.03.2015 року №2148/101/04-36-10-07-09 залишено без змін вимогу ОСОБА_6 ОДПІ від 28.01.2015 р. № Ф- НОМЕР_3 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску у сумі 6 955,42 грн.; скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_6 ОДПІ від 14.02.2015 у сумі 1125,0 грн. (основний платіж - 900,0 грн., штрафна санкція - 225,0 грн.), в іншій частині скарга на зазначене податкове повідомлення-рішення залишена без задоволення.

Також скасовано рішення ОСОБА_6 ОДПІ від 14.02.2015 № в частині застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 347,77 грн., в іншій частині залишено без змін вказане рішення.

Не погодившись з позицією ГУ ДФС у Дніпропетровській області позивач подала повторні скарги до ДФС України:

Рішеннями від 10.04.2015 року за № 3353/К/99-99-10-01-03-14 та від 28.04.2015 року за №3939/К/99-99-10-01-07-15 скарги позивача залишені без задоволення.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з наступного.

В акті перевірки відповідачем зафіксовано, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 в порушення вимог п. 177.1 ст.177, п. 177.2 ст.177, п. 177.4, ст. 177 Податкового Кодексу Україна завищено валові виграти на загальну суму 20044,44 грн., у тому числі за 2011 р. на суму 6000,0 грн., за 2012 р. на суму 6 000,0 грн., за 2013 р. на суму 8044,44 грн. в результаті включення до складу валових витрат на придбання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які не відносяться до витрат операційної діяльності у відповідності з п. 138.4, пп. 138.6 - 138.9, пп. 138.10.2 - 138.10.4, п. 138.10, п.138.11 ст. 138 ПК України.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що повязані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги звязку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, повязані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п. 138.1 138 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Згідно абз. «ж» пп. 138.10.6. п. 138.10 ст. 138 ПК України до складу витрат відносяться витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів (крім тих, вартість та строк використання яких відповідають ознакам, встановленим для основних засобів розділом І цього Кодексу, та підлягають амортизації у складі нематеріальних активів), виданих державними органами для провадження господарської діяльності, в тому числі витрати на плату за реєстрацію підприємства в органах державної реєстрації, витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів на право здійснення за межами України вилову риби та морепродуктів, а також надання транспортних послуг.

За період 2011-2013 рр. позивачем понесені витрати у сумі 20 044,44 грн. на придбання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Відповідно до п. 9 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» до видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відноситься виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Згідно вимог п. 177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно вимог п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позивачем правомірно включено до складу валових витрат суми вартості придбаних ліцензій та відображено їх у книзі обліку доходів і витрат за 2011- 2013 роки на підставі первинних бухгалтерських документів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно п. 2. ч.1 ст. 7 Закону № 2464-VI для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону Єдиний внесок нараховується на суму грошового забезпечення, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги або компенсації відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що позивач протягом судового розгляду справи не довів правомірність оскаржуваних позивачем рішень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Також, на підставі ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати у сумі 182,70 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 14.02.2015 року; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.01.2015 року № Ф - НОМЕР_3; рішення № НОМЕР_1 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не перерахованого єдиного внеску ОСОБА_6 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 15 жовтня 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1