Справа № 804/2632/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 р. справа № 804/2632/14

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська в частині позовних вимог про зобов'язання здійснити розрахунок та виплату пенсії державного службовця станом на 01.02.2008 року з урахуванням 40% винагороди за вислугу та середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и в :

13 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо припинення вказування ОСОБА_1 в довідці про заробітну плату для перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення; зобов'язати Державну фінансову інспекцію в Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення; визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо відмови у затребуванні уточнюючої довідки про заробітну плату ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням 40% винагороди за вислугу та середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії державного службовця станом на 01.02.2008 року з урахуванням 40% винагороди за вислугу та середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Ухвалою суду від 14.04.2014 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду (а.с. 39).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2014 року скасовано в частині залишення без розгляду позовних вимог щодо зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити розрахунок та виплату пенсії державного службовця станом на 01.02.2008 року з урахуванням 40% винагороди за вислугу та середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення, а в іншій частині - залишено без змін (а.с. 57).

Відповідно, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року у зазначеній частині позовних вимог було відкрито провадження по даній справі, та призначено її до судового розгляду (а.с. 62).

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначила, що з 25.03.2004 р. отримує пенсію державного службовця. Для призначення їй пенсії, Управлінням пенсійного фонду в Індустріальному районі м. Дніпропетровська були витребувані довідки про її заробіток без урахування отримуваної позивачем при проходженні служби повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з надбавкою за ранг (замість 40% було прийнято до розрахунку 30%), та інших виплат, зокрема, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані відпустки, тощо, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тому, у ДФІ в Дніпропетровській області за місцем своєї роботи вона отримала уточнюючі довідки про складові заробітної плати: від 25.06.2013 р. за період з 01.03.2002 р. по 29.02.2004 р., яка підтверджує отримання нею матеріальної допомоги на оздоровлення, від 10.07.2013 р., яка підтверджує отримання винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з надбавкою за ранг, та від 30.07.2013 р. про заробітну плату для перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року, до якої не включено середньомісячний розмір матеріальної допомоги на оздоровлення. Зазначені довідки вона надала до УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська для приєднання до пенсійної справи, та просила здійснити розрахунок пенсії з урахуванням 40% винагороди за вислугу років, а також витребувати у ДФІ в Дніпропетровській області уточнюючу довідку про заробіток станом на 01.02.2008 р. з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги, після чого здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаних виплат. Однак, листом від 10.12.2013 р. «Про перерахунок пенсії», та рішенням комісії УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій, їй було відмовлено у проведенні вказаного перерахунку та у витребуванні уточнюючої довідки. Не погоджуючись із вказаною позицією Пенсійного фонду, 13.02.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом.

В судове засідання, призначене на 09.04.2015 року, сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 78, 79).

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 надала до суду клопотання від 09.04.2015 р. про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження (а.с. 81-82).

Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що у відповідності до ст. 33 Закону України «Про державну службу», та постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», матеріальна допомога на оздоровлення не відноситься до заробітної плати державних службовців, є окремою разовою виплатою при наданні щорічної відпустки, а тому не зараховується до складу заробітної плати, визначеної ч. 2 ст. 33 Закону «Про державну службу», і не може враховуватися при призначенні (перерахунку) пенсії. Щодо винагороди за вислугу років у розмірі 40%, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 отримує пенсію державного службовця за віком. У відповідності до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про державну службу», надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу залежно від стажу державної служби, зокрема, 40 відсотків - за стаж понад 25 років. Згідно наданих позивачем уточнюючих довідок від 10.07.2013 р., від 30.07.2013 р., зазначено винагороду за вислугу років у розмірі 40%, в той час, як стаж державної служби позивачки згідно вказаних вище довідок складає 22 роки. Посилаючись на вказані обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За викладених обставин, у відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 05.03.2004 року отримує пенсію державного службовця за віком, на яку вона вийшла з посади начальника контрольно - ревізійного відділу в м. Дніпропетровську. При призначенні вказаної пенсії згідно із Законом України «Про державну службу», Державною контрольно-ревізійною службою у м. Дніпропетровську було надано довідку № 07/15-53 від 30.03.2004 р. про складові заробітної плати, згідно якої, позивачці зараховано 26 років 7 місяців 12 днів стажу державної служби з урахуванням 30% винагороди за вислугу років.

Зазначені обставини, в тому числі і щодо стажу державної служби позивачки, жодною із сторін не заперечуються, тому не потребують доказування у відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України.

18.07.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області із заявою про видачу уточнюючої довідки про заробіток станом на дату останнього перерахунку пенсії 01.02.2008 року з урахуванням винагороди за вислугу років, яку вона отримувала під час проходження державної служби у відповідності до постанови КМУ № 1147 від 27.07.1998 р., та середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідь на вказане звернення, ДФІ у Дніпропетровській області видано: довідку № 04-11-05-19/7970 від 25.06.2013 року про складові заробітної плати за період з 01.03.2002 р. по 29.02.2004 р., яка підтверджує, що при проходженні державної служби позивачка отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, а також отримувала компенсацію за невикористану відпустку, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; довідку № 04-11-05-19/8559 від 10.07.2013 року, з якої вбачається, що під час проходження державної служби позивачці виплачувались надбавка за ранг та винагорода за вислугу років у розмірі 40% у відповідності до постанови КМУ № 1147 від 27.07.1998 р., при цьому на всі виплати, включені в довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, ДФІ у Дніпропетровській області позивачці було видано довідку № 04-11-05-19/9413 від 30.07.2013 р. про складові заробітної плати для перерахунку з 01.02.2008 року пенсії на підставі постанови КМУ № 34 від 06.02.2008 р. за посадою начальника КРВ в м. Дніпропетровську, у якій зазначено винагороду за вислугу років згідно постанови КМУ № 1141 у розмірі 40%, проте, не включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

У зв'язку з тим, що у довідці від 30.07.2013 р., виданій для перерахунку пенсії з 01.02.2008 р., був відсутній показник середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення, 01.08.2013 р. ОСОБА_1 вдруге звернулась до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області із заявою про видачу уточнюючої довідки про заробіток для перерахування пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням вказаної виплати.

Листом № 04-11-05-15/9970 від 08.08.2013 р. Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області повідомила позивача про відсутність підстав для включення до раніше виданих довідок суми середнього розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865.

21.10.2013 року ОСОБА_1 звернулася до Управління пенсійного фонду в Індустріальному районі м. Дніпропетровська із заявою № 2999, в якій просила приєднати до її пенсійної справи уточнюючі довідки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 25.06.2013 року № 04-11-05-19/7970, від 10.07.2013 року № 04-11-05-19/8559, та від 30.07.2013 року № 04-11-05-19/9413 для перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року, та здійснити розрахунок розміру її пенсії з урахуванням 40% отримуваної при проходженні державної служби винагороди за вислугу років та інших виплат (зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення), на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також витребувати від Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області уточнюючу довідку про заробіток станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, та здійснити розрахунок розміру пенсії з урахуванням вказаної виплати.

Листом Управління пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська від 10.12.2013 р. № 12835/05/40, ОСОБА_1 було відмовлено у включенні до складових заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки даний вид допомоги не є складовою заробітної плати державного службовця.

Також, даним листом було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років - 40 %, так як надбавка за вислугу років - 30 % відповідає вимогам Закону України «Про державну службу».

Отже, позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням 40 % винагороди за вислугу років, та у включенні до складових заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення. Не погодившись із зазначеними рішеннями відповідача, позивач оскаржив їх до адміністративного суду.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши доводи сторін у відповідності до встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991 р. № 1788-ХП "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У постанові від 20.02.2012 р. по справі № 21-430а11 Верховним Судом України викладена наступна правова позиція щодо розгляду спорів даної категорії: «Висновок касаційного суду про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-ІV та стаття 66 Закону № 1788-XII».

Згідно ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів не однакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За викладених обставин, посилання відповідача на те, що матеріальна допомога на оздоровлення не відноситься до заробітної плати державних службовців, є окремою разовою виплатою при наданні щорічної відпустки, а тому не зараховується до складу заробітної плати, визначеної ч. 2 ст. 33 Закону «Про державну службу», і не може враховуватися при призначенні (перерахунку) пенсії, є безпідставними.

Суд також не приймає доводи відповідача про те, що розмір винагороди за вислугу років у розмірі 40 % посадового окладу з надбавкою за ранг не підлягає включенню до розрахунку пенсії позивачки з посиланням на те, що стаж її державної служби складає 22 роки, з наступних підстав. Згідно протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська № 188 від 22.11.2013 року, ОСОБА_1 при призначенні пенсії зараховано 26 років 7 місяців 12 днів стажу державної служби. При цьому, в межах даної справи спору між сторонами щодо правильності визначення позивачці стажу державної служби не розглядається.

У відповідності до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про державну службу», надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад

15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

У відповідності до п. 2 Порядку виплати винагороди за вислугу років працівникам Державної фінансової інспекції та її територіальних органів, які безпосередньо здійснюють державний контроль за витрачанням бюджетних коштів, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 27.07.1995 р., винагорода за вислугу років виплачується працівникам Державної фінансової інспекції та її територіальних органів у таких розмірах: за наявності стажу роботи понад 25 років - 40%.

Відповідно до довідок про складові заробітної плати ОСОБА_4, наявні в матеріалах справи, на всі виплати, включені в довідку, в тому числі винагороду за вислугу років згідно постанови КМУ № 1141 (40%), утримувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 % посадового окладу з надбавкою за ранг підлягають урахуванню при визначенні розміру пенсії позивача.

Разом з тим, суд не погоджується з позицією позивача про необхідність зобов'язання відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням вказаних вище складових станом на 01.02.2008 року, оскільки до УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська остання звернулася лише 21.10.2013 року, надавши уточнюючі довідки та заяву про перерахунок пенсії з цих підстав. У відповідності до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42і ч. 5 ст. 48 зазначеного Закону, проводиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Отже, виходячи з того, що відповідну заяву про перерахунок ОСОБА_4 подано 21.10.2013 року, перерахунок має здійснюватися з 01.11.2013 року.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням 40% винагороди за вислугу років та середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення станом на 01.11.2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чорна