Справа № 820/10454/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 листопада 2015 р. № 820/10454/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мажуліна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України

про визнання протиправним та скасування наказу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.08.2015 року №508-ос про оголошення капітану ОСОБА_1 суворої догани.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що наказ Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.08.2015 року №508-ос про оголошення суворої догани є незаконним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що наказ є законним, так як прийнятий уповноваженим органом, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, в межах встановленого законом строку.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2015 р. (вих. № 15/289 вих. 15 від 16.07.2015 р.) наказом №466-ос від 2407.2015 року зараховано у розпорядження начальника Східного регіонального управління на підставі підпунктів 5,6 пункту 127 Положення капітана ОСОБА_1 (П-006314), звільнивши з посади старшого оперуповноваженого прикордонної оперативно-розшукової групи відділу прикордонної служби «Харків - аеропорт» II категорії (тип А) 4 прикордонного загону (І категорії)(а.с.57).

У зв'язку з зарахуванням капітана ОСОБА_1 до Східного регіонального управління 05.08.2015 року заступником начальника Східного регіонального управління було видано усне розпорядження прибути до управління 06.08.2015 року.

На виконання розпорядження капітан ОСОБА_1 06.08.2015 року прибув до управління у цивільній формі одягу та з метою приведення військовослужбовця до належного вигляду заступником начальника віддано розпорядження прибути о 13:00 06.08.2015 року для проведення стройового огляду.

Позивач зазначив, що не в змозі забрати військову форму з попереднього місця роботи, оскільки його відсторонено від виконання службових обов'язків відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2015 р.

Крім того, для проведення необхідних заходів із ОСОБА_1 заступником начальника Східного регіонального управління було викликано посадових осіб Східного регіонального управління, а саме полковника ОСОБА_3, підполковника ОСОБА_4, полковника ОСОБА_5, та підполковника ОСОБА_6

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 у визначений час не прибув до заступника начальника Східного регіонального управління для проведення стройового огляду полковником ОСОБА_3, підполковником ОСОБА_4, полковником ОСОБА_5, та підполковником ОСОБА_6 надані письмові пояснення, якими підтверджується, що ОСОБА_1 знаходиться в управлінні у цивільній формі одягу та після розпорядження про приведення військовослужбовця до належного вигляду не вчинив жодних дій (а.с.49-52).

Заступником начальника Східного регіонального управління 06.08.2015 року складено рапорт на ім'я начальника Східного регіонального управління, яким доповів, про порушення форми одягу, не виконання розпорядження ОСОБА_1 та просив начальника Східного регіонального управління притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності.

Судом встановлено, що в подальшому позивачем було отримано військову форму та о 17:00 год. 06.08.2015 року ОСОБА_1 прибув до заступника начальника Східного регіонального управління ОСОБА_7 для проведення стройового огляду.

Вказані обставини сторонами по справі не заперечуються.

Разом з тим, наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.08.2015 р. №508-ос за порушення статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 1.2., 1.4., 1.5. Правил носіння форми одягу та зразків розрізнення військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, що затверджені наказом Адміністрації державної прикордонної служби України від 09.06.2010 р. №445, капітану ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення - «сувора догана»(а.с.60-62).

Суд зазначає, що позивача було запрошено для ознайомлення з вищевказаним наказом №508-ос, проте ОСОБА_1 відмовився від підпису у розписці про ознайомлення з наказом Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, що про складено довідку від 14.08.2015 року(а.с.46).

Відповідно до наданих пояснень позивача 10.08.2015 р. його було ознайомлено про з наказом №508-ос, проте не надано його копії. Та, 04.09.2015 року поштою отримано витяг з наказу разом з листами №14/7151 та №14/7156 від 28.08.2015 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 15 пункту 187 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 року 15/2209, військовослужбовці, які зараховані в розпорядження начальників органів Держприкордонслужби відповідно до підпунктів 1-5, 10-12 і 15 цього пункту, виконують обов'язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, в розпорядженні якої вони перебувають. Начальники зобов'язані організовувати службову діяльність військовослужбовців, зарахованих у їх розпорядження, та здійснювати контроль за виконанням покладених на них завдань.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що за стан дисципліни у військовому з'єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов'язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; є) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно статті 73 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командувач військ оперативного командування має право: щодо офіцерів: а) робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану; б) попереджувати про неповну службову відповідність; в) понижувати у посаді офіцерів від командирів батальйонів (кораблів 3 рангу), відповідних їм і нижчих.

Наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 09.06.2010 року №445 затверджено Правила носіння форми одягу та зразків розрізнення військовослужбовцями Державної прикордонної служби України.

Відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.5 Правила носіння форми одягу та зразків розрізнення військовослужбовцями Державної прикордонної служби України правила носіння форми одягу та знаків розрізнення військовослужбовцями Державної прикордонної служби України розроблено відповідно до Законів України «Про Державну прикордонну службу України», „Про військовий обов'язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 р. №727 «Про речове забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби у мирний час».

Військовослужбовці Держприкордонслужби носять форму одягу у суворій відповідності з цими правилами. Предмети форми одягу повинні відповідати встановленим описам, бути ретельно припасованими утримуватись у бездоганному стані.

Форму одягу встановлено: парадну; повсякденну; спеціальну, яку поділяють на літню та зимову.

Форму одягу носять: парадну - на парадах, урочистих заходах та у святкові дні; повсякденну під час роботи в адміністрації, регіональних управліннях, управліннях органів Держприкордонслужби, вищих військових навчальних закладах та в пунктах пропуску через державний кордон; спеціальну - під час несення служби на державному кордоні, на заняттях з професійної підготовки та за вказівкою начальника органу Держприкордонслужби.

Таким чином, вказаними вище нормативно-правовими актами встановлено обов'язкове носіння військової форми одягу військовослужбовцями під час виконання обов'язків військової служби.

Судом з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2015 р. справа №757/22944/15-к встановлено, що на ОСОБА_1 покладені обов'язки зокрема утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими в кримінальному провадженні(а.с.14-15).

З цього приводу суд зазначає, що позивач не був позбавлений можливості вчинити дії щодо повернення власної військової форми з попереднього місця роботи, оскільки в ухвалі від 03.07.2015 р. вказано утриматися саме від спілкування зі свідками та потерпілими в кримінальному провадженні, та позивача не було позбавлено можливості отримати свої власні речі.

До того ж позивач не заперечує проти факту порушення військової дисципліни, а вважає протиправним наказ в частині не врахованя ст. 5 та ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних сил України.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних сил України передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних сил України ПІСЛЯ розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Проте, як вбачається з службової картки позивача останній має два дисциплінарних стягнення: «сувора догана», оголошене заказом начальника Харківського прикордонного загону від 04.07.2015 р. №904-аг та «сувора догана», оголошене наказом начальника Харківського прикордонного загону від 23.07.2015 р. №1035(а.с.83 зворотній бік).

За таких обставин справи, судом встановлено відсутність порушень відповідачем норм чинного законодавства при складанні наказу від 10.08.2015 року №508-ос про оголошення суворої догани ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи, з огляду на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог позивача, суд дійшов до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко