Справа № 820/16427/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/8498/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.,
суддівВасильченко Н. В.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Харківської митниці Міндоходів про визнання дій протиправними, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Харківської митниці Міндоходів про визнання протиправними дій відповідача щодо направлення 09 вересня 2013 року та 15 квітня 2014 року на виконання Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постанови Харківської митниці Міндоходів в справі про порушення митних правил від 13 серпня 2013 року № 245/80700/13.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся із касаційною скаргою на нього, в якій просив його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач проти касаційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 13 серпня 2013 року Харківською митницею Міндоходів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил № 245/80700/13 за ознаками вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, винесено постанову, згідно з якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 115 638 грн. 78 коп. Як зазначено в указаній постанові, строк її пред'явлення до виконання - 13 листопада 2013 року.

20 серпня 2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова (справа № 638/12821/13-а) відкрито провадження за позовом ОСОБА_4 до заступника начальника Харківської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Коваленко В. М. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення митних правил від 13 серпня 2013 року № 245/80700/13.

При цьому, станом на 23 серпня 2013 року до митного органу не надходила інформація щодо оскарження позивачем постанови про порушення митних правил, у зв'язку з чим відповідачем до постанови внесено відмітку про набрання нею законної сили.

16 квітня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова винесено постанову про відмову в задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_4

Між тим, 09 вересня 2013 року митний орган направив до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження за постановою від 13 серпня 2013 року № 245/80700/13.

19 вересня 2013 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40036296.

18 лютого 2014 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Строк повторного звернення встановлено до 18 травня 2014 року.

15 квітня 2014 року митний орган звернувся до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ зі зверненням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_4) за межі України.

12 травня 2014 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови від 13 серпня 2013 року № 245/80700/13.

Вважаючи дії відповідача щодо направлення вказаної постанови на примусове виконання неправомірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що в період часу з 20 серпня 2013 року по 16 квітня 2014 року постанова в справі про порушення митних правил була предметом оскарження в судовому порядку, у зв'язку з чим дії відповідача щодо направлення її 09 вересня 2013 року та 15 квітня 2014 року до примусового виконання є протиправними та такими, що порушили право позивача на добровільну сплату штрафу протягом встановленого законом п'ятнадцятиденного строку.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач направив постанову від 13 серпня 2013 року № 245/80700/13 до примусового виконання в межах встановленого законом тримісячного строку звернення до виконання постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а також зазначив, що чинне законодавство допускає можливість відкриття виконавчого провадження одночасно з прийняттям судом скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення, і не визначає це як підставу відмови у відкритті виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Порядок виконання постанов органів доходів і зборів про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил врегульовано главою 73 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI.

Відповідно до статті 534 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин (далі - Митний кодекс України), постанови органів доходів і зборів про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил є обов'язковими для виконання.

Частина друга статті 535 Митного кодексу України визначає, що орган доходів і зборів, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Частина перша цієї ж статті встановлює, що постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу.

Згідно із частиною четвертою статті 529 Митного кодексу України скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, за приписами статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Давність виконання постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил визначена статтею 536 Митного кодексу України. Так, не підлягає виконанню постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Слід зауважити на тому, що на відміну від Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 303), Митний кодекс України не передбачає зупинення перебігу строку давності виконання постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, в силу вимог частини третьої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» строк для пред'явлення до виконання постанови органу доходів і зборів як виконавчого документу, у разі його пропущення, поновленню не підлягає.

Частиною першою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

Втім, згідно із частиною п'ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Пункт 4 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ.

Отже, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, аналіз названих норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що чинне на момент виникнення спірних відносин законодавство допускає можливість відкриття виконавчого провадження одночасно з прийняттям судом до розгляду скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: