Справа № 2а-4316/10/0970
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2011 р. cправа № 2a-4316/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання Галімурки Т.Є.

представника позивача: Державного підприємства Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний заводОСОБА_1

представника відповідача: управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний заводдо управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків за №5050 та за №5051 від 29.11.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2010 року Державне підприємство Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний завод(далі позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі відповідач) про визнання нечинними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків за №5050 та за №5051 від 29.11.2010 року.

Заявлені позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач 29.11.2010 року в порушення вимог статті 106 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату страхових внесків за №5050 та за №5051 протиправно застосував до позивача фінансові санкції та нарахував пеню. Зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем в даних рішеннях невірно вказано банківські реквізити позивача, а самі рішення не вручено представнику Державного підприємства Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний заводпротягом трьох днів, як того вимагає частина 13 статті 106 вказаного вище ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила суду, що поновлення порушених прав та інтересів позивача підлягає шляхом визнання оскаржуваних рішень протиправними та їх скасуванням.

Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені прийняті згідно вимог чинного законодавства на підставі даних картки особового рахунку платника страхових внесків у звязку із несвоєчасною сплатою (несвоєчасним перерахуванням) позивачем страхових внесків, фінансової санкції та пені. Крім того, з посиланням на положення частини 13 статті 106 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування зазначив, що оскаржувані рішення відповідача від 29.11.2010 року отримані уповноваженою особою Державного підприємства Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний завод02.12.2010 року, а реквізити банківського рахунку позивача зазначено вірно. Скорочене викладення у оскаржуваних вимогах найменування банківської установи, при вірних даних банківського рахунку, не позбавляє можливості будь-кому ідентифікувати користувача даного рахунку.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши і оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську 29.11.2010 року щодо позивача прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за №5050 та за №5051 на загальну суму 12 289,47 грн. та 2 270,06 грн. відповідно.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу предмету адміністративного позову були врегульовані між позивачем та відповідачам ОСОБА_3 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній на час його дії.

Виключно ОСОБА_3 України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявизначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Статтею 5 вказаного ОСОБА_3 його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 1 ОСОБА_3 України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявизначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього ОСОБА_3 сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 даного ОСОБА_3 страхувальниками відповідно є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Частина 2 статті 17 ОСОБА_3 України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявстановлює обов'язки страхувальників, пункт шостий якої передбачає, що страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно вимог частини 6 статті 19 вказаного ОСОБА_3 страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до частини 6 статті 20 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду, що дорівнює календарному місяцю для даного страхувальника.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, в порушення частини 6 статті 20 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннядопускалась заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування по особовому рахунку 4%, 32%, 42% Розділу І за період з 20.07.2010 року по 30.09.2010 року (рішення за №5050 від 29.11.2010 року) та за період з 20.08.2010 року по 16.11.2010 року (рішення за №5051 від 29.11.2010 року). Дана обставина підтверджується відомостями, які містяться в картках особового рахунку страхувальника Державного підприємства Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний завод, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 29-38).

Стаття 106 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявстановлює відповідальність страхувальників, частиною 1 якої передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 13 статті 106 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинам 9 і 10 цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом 3 робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Підпунктом 9.3.2 пункту 9.3 розділу 9 Iнструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, передбачено, що у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10% своєчасно несплачених сум.

Згідно змісту розрахунків фінансової санкції та пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42% до оскаржуваного рішення по Державному підприємству Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний завод, позивачем погашалась заборгованість по сплаті страхових внесків різними платежами і в різні періоди, однак з простроченням терміну її сплати, передбачених статтею 20 та 106 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування(а.с. 24, 25, 27).

Відповідно до частини 2 статті 106 вказаного ОСОБА_3, суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього ОСОБА_3, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

В судовому засіданні встановлено, що оскаржувані рішення відповідача про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків за №5050 та за №5051 від 29.11.2010 року, у відповідності до вимог частини 13 статті 106 ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, отримані уповноваженим представником Державного підприємства Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний завод 02.12.2010 року, про що свідчить проставлений підпис останнього на оскаржуваних рішеннях, копії яких надані у судовому засіданні представником відповідача, і які містяться у матеріалах адміністративної справи (а.с. 23, 26). А тому, суд відхиляє доводи позивача щодо несвоєчасності направлення (вручення) відповідачем позивачу оскаржуваних рішень.

Суд, не погоджується із доводами позивача про те, що в рішеннях за №5050 та за №5051 від 29.11.2010 року відповідачем невірно вказано банківські реквізити позивача, оскільки із наданого в судовому засіданні листа (бланку) Державного підприємства Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний заводза № Б-767 від 08.12.2010 року вбачається, що розрахунковий рахунок позивача №4003 в Івано-Франківській філії КБ Приватбанк, МФО 336677 (а.с. 28), відповідає даним відображеним у рішеннях за №5050 та за №5051 від 29.11.2010 року. Саме ж викладення у оскаржуваних вимогах скороченого найменування банківської установи, при вірних даних банківського рахунку та інших реквізитах банківської установи, не позбавляє можливості ідентифікувати користувача дачного рахунку, а тому вказане не може бути підставою для скасування оскаржуваної вимоги, а такі обставини не порушують прав позивача як страхувальника та учасника спірних правовідносин.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо правомірності винесення оскаржуваного рішення управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма Основного ОСОБА_3 кореспондована у частину 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання, що управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, при винесені оскаржуваних рішення діяло на підставі та в межах наданих йому повноважень, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Державного підприємства Міністерства оборони України 63 котельно-зварювальний заводдо управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про скасування рішень управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську за №5050 та за №5051 від 29.11.2010 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Чуприна О.В.

Постанова в повному обсязі складена 26.01.2011 року.