Справа № 2а-13461/11/2670
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/311
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 листопада 2011 року 12:45 № 2а-13461/11/2670

за позовом ОСОБА_1
до Державного управління справами
3-я особа про ОСОБА_2 зобов'язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

ОСОБА_3Філяк

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_4 - п/к (дов. від 10.01.11 р. №01-14-0013)

Від 3-ї особи: не з'яв.

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про зобовязання Державного управління справами прикріпити дружину позивача ОСОБА_2 на медичне обслуговування Державного закладу "Клінічна поліклініка №1" і "Клінічна лікарня "Феофанія".

В судовому засіданні 03.11.11 р. оголошено резолютивну частину постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 перебував на медичному обліку у Державному закладі "Поліклініка №2" Державного управління справами з 26.10.06 р. по 16.07.07 р., займаючи посаду помічника-консультанта народного депутата України. У звязку з переходом на іншу роботу надання медичного обслуговування позивачу припинено.

Розпорядженням Керівника апарату Верховної Ради України від 13.07.07 р. №4365 ОСОБА_1 призначено на посаду старшого консультанта секретаріату Комітету Верховної Ради України з питань будівництва, містобудування і житлово-комунального господарства.

Після призначення на посаду ОСОБА_1 до сектору прикріплення та організаційно-методичної роботи Методичного управління Державного управління справами з питань постановки на облік не звертався, тому не був прикріплений до державного закладу "Клінічна поліклініка №1" Державного управління справами.

03.09.07 р. ОСОБА_1 вийшов на пенсію, після чого звернувся за прикріпленням до державного закладу "Клінічна поліклініка №1" Державного управління справами.

23.10.08 р. ОСОБА_1 прикріплено на медичне обслуговування до закладів охорони здоровя Державного управління справами відповідно до п.15 Протоколу №5 засідання Комісії з питань забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування.

07.06.11 р. ОСОБА_1 звернувся до Керівника сектору прикріплення на медичне обслуговування Державного управління справами з заявою про прикріплення дружини ОСОБА_2 на медичне обслуговування Державного закладу "Клінічна поліклініка №1" і "Клінічна лікарня Феофанія" Державного управління справами.

09.06.11 р. позивач отримав відповідь №21/1-211, згідно якої у прикріпленні дружини ОСОБА_2 на медичне обслуговування відмовлено, оскільки згідно п. 15 Протоколу №5 засідання Комісії з питань забезпечення Державним управлінням справами медичного та санаторно-курортного обслуговування від 23.10.08 р. передбачене персональне прикріплення позивача на медичне обслуговування.

Позивач - ОСОБА_1 вважає вказану відмову необґрунтованою з таких підстав.

Позивач посилається на ст. 36 Закону України "Про державну службу", згідно якої державні службовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, користуються у встановленому порядку безплатним медичним обслуговуванням у державних закладах охорони здоров'я. Цими ж закладами вони обслуговуються після виходу на пенсію.

Також позивач посилається на ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно якої особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 ст. 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги як користуватися при виході на пенсію та зміні місця роботи поліклініками, до яких вони були прикріплені під час роботи.

Оскільки позивач мав право до виходу на пенсію на прикріплення до Державного закладу "Клінічна поліклініка №1" і "Клінічна лікарня Феофанія" Державного управління справами, то, на його думку, і члени його сімї мають таке саме право.

Відповідач Державне управління справами проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Ст. 36 Закону України «Про державну службу»передбачена можливість державним службовцям та членам їх сімей, які проживають разом з ними, безоплатного користування медичним обслуговуванням у заклад охорони здоровя після виходу на пенсію за умови, що до виходу на пенсію державний службовець та члени його сімї обслуговувались таким закладом.

Позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 28.05.11 р., про що зроблено актовий запис №553 відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, тобто, після виходу на пенсію та після прикріплення позивача Державного закладу "Клінічна поліклініка №1" і "Клінічна лікарня "Феофанія»" Державного управління справами.

Тобто, станом на 23.10.08 р., коли позивача було прикріплено до вказаних медичних закладів, ОСОБА_2 не була членом його сімї і не мала право на відповідне медичне обслуговування.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 36 Закону України "Про державну службу" державні службовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, користуються у встановленому порядку безплатним медичним обслуговуванням у державних закладах охорони здоров'я. Цими ж закладами вони обслуговуються після виходу на пенсію.

Для належної реалізації цього права позивач під час перебування на державній службі мав прикріпити до відповідного державного медичного закладу себе та членів своєї сімї, що ним зроблено не було, оскільки позивач звернувся з заявою про прикріплення себе до державного медичного закладу лише після виходу на пенсію, а не під час перебування на державній службі.

Між тим, ст. 36 Закону чітко передбачає, що цими ж закладами вони (державні службовці) обслуговуються після виходу на пенсію, тобто, для збереження цього права потрібно розпочати його реалізацію раніше до виходу на пенсію.

Окремо щодо прикріплення дружини до Державного закладу "Клінічна поліклініка №1" і "Клінічна лікарня "Феофанія" Державного управління справами суд зазначає наступне.

Шлюб між позивачем та ОСОБА_2 зареєстровано 28.05.11 р., тобто, станом на час перебування позивача на державній службі ОСОБА_2 формально членом його сімї не була і правами члена сімї державного службовця, в тому числі, передбачених ст. 36 Закону України "Про державну службу", користуватися не могла.

Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Згідно ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

При цьому, чинне законодавство прирівнює фактичне перебування у шлюбних відносинах до зареєстрованого шлюбу виключно з метою визнання набутого під час спільного проживання майна спільною власністю жінки та чоловіка (ст. 74 Сімейного кодексу України), тоді як щодо виникнення всіх інших прав і обовязків подружжя, а також для надання інформації щодо складу сімї до державних установ, до уваги приймається виключно зареєстрований шлюб.

Таким чином, станом на час виникнення у позивача права на безплатне медичне обслуговування у державних закладах охорони здоров'я згідно ст. 36 Закону України "Про державну службу", ОСОБА_2 формально членом його сімї не була.

Факт реєстрації шлюбу після виходу позивача на пенсію та після прикріплення його на медичне обслуговування Державного закладу "Клінічна поліклініка №1" і "Клінічна лікарня "Феофанія" Державного управління справами не наділяє дружину позивача правами члена сімї державного службовця, оскільки закон зворотної сили не має (ст. 58 Конституції України).

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Постанова може бути оскаржена в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя О.В. Головань

Повний текст постанови

виготовлено і підписано 07.11.11 р.