Справа № 809/1793/13-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Справа № 876/7446/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

суддів: Дяковича В.П., Носа С.П.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТ» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТ» до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, Міністерства доходів і зборів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ Держземагенства у м. Івано-Франківську про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № від 21.12.2012 року, скасування рішень від 23.01.2013 року за №76/10/10-319/18/39 та від 25.02.2013 року за №2865/6/10-2215,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «ОРТ» (далі - ТзОВ «ОРТ») звернулося з позовом в суд до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, Міністерства доходів і зборів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ Держземагенства у м. Івано-Франківську про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № від 21.12.2012 року, скасування рішень від 23.01.2013 року за №76/10/10-319/18/39 та від 25.02.2013 року за №2865/6/10-2215.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що скільки документи, які посвідчують право власності або право користування на земельну ділянку ТзОВ «ОРТ» не виготовлені і позивач не є власником земельної ділянки, Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську протиправно, в порушення положень статті 270, статті 288 Податкового кодексу України, Земельного кодексу України, зробила висновок про наявність в користуванні ТзОВ «ОРТ» земельної ділянки площею 0,7923 га, у зв'язку з чим безпідставно оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням збільшила позивачу суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб в загальному розмірі 63 482,79 грн., з яких 53 427,66 грн. за основним платежем та 10 055,13 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року в справі №809/1793/13а в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням товариством з обмеженою відповідальністю «ОРТ» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року в справі №809/1793/13а та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права та виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

04.12.2012 року Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби проведена документальна невиїзна перевірка платника земельного податку ТзОВ «ОРТ», в ході якої виявлено наявність у ТзОВ «ОРТ» об'єкта оподаткування і об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням - об'єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці у м. Івано-Франківську по вул. Хриплинській, 39. За результатами перевірки складено акт за № 11536/1593/19389064.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, пункту 286.2 статті 286, пункту287.6 статті 287, пункту 63.3 статті 63, пунктів 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, внаслідок чого не подана податкова звітність по платі за землю - земельного податку на 2011 та 2012 роки та занижений земельний податок на 2011 рік у сумі 29 142,36 грн. та на 2012 рік по термінах сплати 10 місяців 2012 року на 24 285,30 грн., всього на 53 427,66 грн.

На підставі акта перевірки Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 21.12.2012 року за № , яким ТзОВ «ОРТ» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб в загальному розмірі 63 482,79 грн., з яких 53 427,66 грн. за основним платежем та 10 055,13 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 23.01.2013 року за № 76/10/10-319/18/39 та рішенням Державної податкової служби України від 25.02.2013 року за № 2865/6/10-2215, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби від 21.12.2012 року за № залишено без змін, а скаргу ТзОВ «ОРТ» - без задоволення.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК.

Відповідно до підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). А в силу вимог підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Таким чином, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 ЗК і статтею 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Цими нормами чітко встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

За правилами пункту 286.1 статі 286 ПК підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

При цьому власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (пункт 287.8 статті 287 ПК).

У справі, яка розглядається, суд встановив, що позивач є власником нежитлових приміщень, за земельну ділянку під якими ДПІ оспорюваним податковим повідомленням-рішенням нарахувала земельний податок. При цьому в силу вимог статей 182, 334 ЦК та положень Закону № 1952-IV право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.

За таких обставин, незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов'язок зі сплати земельного податку виник у ТзОВ «ОРТ» з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 липня 2015 року (№21-775а15).

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги є неаргументованими, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТ» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року в справі №809/1793/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді В.П. Дякович

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 13.11.2015 року