Справа № П/811/3141/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року справа №П/811/3141/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з додатковою відповідальністю «Колос» (далі Товариство) до Знамянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2015 року, яким визначено штраф з податку на додану вартість у сумі 205663 грн.

У судовому засіданні представник Товариства підтримала вимогу позову.

Стверджувала, що позивач (сільськогосподарський виробник) використав кошти зі спеціального рахунку, на якому акумулюються податок на додану вартість, виключно для придбання товару та послуг, котрі пов'язанні з його основним видом діяльності.

Представник податкового органу заперечив стосовно задоволення позову.

Пояснив, що під час перевірки Товариство не надало усіх первинних документів бухгалтерського обліку, які підтверджують здійснення операцій з придбання товарів і послуг з СВ ЗАТ «РОС АГРО» (далі Товариство 2) та ТОВ «ОСОБА_1 Союз» (далі Товариство 3).

Разом з тим, зазначив, що придбанні матеріальні цінності та оплачені послуги не використовувались в господарській діяльності позивача стосовно вирощування сільськогосподарських культур.

Ухвалою суду від 11 листопада 2015 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 2 а.с.61).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, Товариство є сільськогосподарським виробником та перебуває на спеціальному режимі оподаткування у цій сфері діяльності.

У лютому березні 2015 року податковий орган провів планову документальну виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 2012 2013 роки (Том 1 а.с.9-26).

Згідно акту перевірки від 30 березня 2015 року ревізори встановили такі факти.

22 квітня 2013 року Товариство перерахувало Товариству 2 зі спеціального рахунку, на якому акумулюється податок на додану вартість, кошти у сумі 188949,44 грн. на підставі акту звірки за надання послуг у 2011 2012 роках.

20 червня 2013 року Товариство перерахувало Товариству 3 зі спеціального рахунку, на якому акумулюється податок на додану вартість, кошти у сумі 16713,51 грн. на підставі акту звірки за придбання автозапчастин.

У акті перевірки зазначено, що стосовно цих операцій відсутні первинні документи бухгалтерського обліку, за якими сплачені кошти за товар та наданні послуги.

Ревізори зробили висновок, що матеріальні цінності та одержані послуги не використовувались в діяльності Товариства у сфері сільського господарства.

На їх думку, позивач порушив приписи пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України, оскільки не мав права перераховувати кошти зі спеціального рахунку на оплату одержаних послуг та товару.

09 квітня 2015 року Товариство подало заперечення на акт перевірки, в якому зазначило, що ревізори не взяли до уваги всі наявні первині документи стосовно взаємовідносин з Товариством 2 та Товариством 3 (Том 1 а.с.28-29).

До заперечення позивач додав усі наявні первинні документи: платіжні доручення, акти звірок, податкові накладні (загалом 81 документ).

Керівник податкового органу погодився з висновками ревізорів та прийняв податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2015 року, яким Товариству визначено штраф з податку на додану вартість у сумі 205663 грн. (Том 1 а.с.27).

Сума штрафу рівняється сумі коштів, які сплачені Товариству 2 та Товариству 3.

Товариство надало суду усі наявні документи стосовно взаємовідносин зі згаданими контрагентами (Том 1 а.с.69-250, Том 2 а.с.1-58).

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, проаналізувавши у сукупності матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд робить висновок, що податковий орган не ставить під сумнів реальність господарських операцій між Товариством та Товариством 2 і Товариством 3.

Відповідач лише зазначає, що позивач придбав товар та послуги, які не пов'язанні зі здійсненням ним діяльності у сфері сільського господарства.

А такий висновок податковий орган зробив, оскільки не взяв до уваги під час перевірки та прийняття рішення усі документи первинного бухгалтерського обліку, які надало Товариство.

Згідно цих документів Товариство сплатило Товариству 2 кошти за зберігання вирощених сільськогосподарських культур та їх сушіння з метою підготовки до реалізації.

У Товариства 3 ж позивач придбав автозапчастини, які встановлювались на автотранспортні засоби та сільськогосподарську техніку, корті перебувають у його власності (Том 1 а.с.202-250, Том 2 а.с.1-58).

Отже, Товариство сплатило кошти контрагентам за надання послуг та придбання товарів, які використовувались у діяльності в сфері сільського господарства (вирощування сільськогосподарських культур).

Тобто, кошти спрямовувалися для виробничих цілей.

А це відповідає приписам пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України.

Цією нормою права передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку для інших виробничих цілей.

Отже, оскаржуване рішення відповідача є протиправним.

Таким чином, його належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Знамянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 16 квітня 2015 року, якими товариству з додатковою відповідальністю «Колос» визначено штраф з податку на додану вартість у сумі 205663 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Знамянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області на користь товариства з додатковою відповідальністю «Колос» судові витрати в сумі 3084,95 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2