Справа № 2-а-187/10
Суддя: Щербина А. С.
Дата ухвалення: 2010-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-187/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року смт.Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Щербина А.С., розглянувши у порядку письмового провадження, в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області про зобовязання вчинити дії по перерахунку та виплаті недоотриманої щомісячної суми підвищення пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно адміністративного позову, позивачка просить суд постановити рішення, яким просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі щодо нарахування та виплати їй пенсії як дитині війни та зобовязати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії як дитині війни з підвищенням до 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» ч.1 ст. 28, з 01 січня 2009 року, з урахуванням виплат, здійснених у 2009 році, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач при нарахуванні їй виплат не врахував вимог закону, та порушив її права.

У судове засідання позивачка, не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. З позовом не погодився, стверджуючи, що вимоги позивача безпідставні і не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, зокрема постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року встановлено розмір виплати підвищення до пенсій особам, які мають статус «дітей війни», у 2009 році на рівні 49,80 грн., і іншого розміру підвищення до пенсій чинним законодавством на 2009 рік не встановлювалося, що підтверджується запереченням відповідача (а.с.9).

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, дійсно позивачка ОСОБА_1, згідно ксерокопії паспорта, ІНФОРМАЦІЯ_1, є жителькою Краснопільського району (а.с.З) і має статус «Дитина війни», що підтверджується посвідченням на імя позивачки (а.с.5).

Згідно довідки, наданої відповідачем (а.с.10), позивачу на протязі 2009 року виплачено доплату дітям війни в розмірі 579,60 грн., що і змусило її звернутися до суду для захисту своїх прав, які, на її думку, порушив відповідач в 2009 році.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 року, чинній у 2009 році), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, так як при прийнятті Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялась і не скасовувалась. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році Встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань передбачених за відповідними бюджетними програмами. Однак названа норма передбач вставлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахуй яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на дані спір відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Пі соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році «дітям війни» підвищення до пенсії ас щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуєтьс замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.З та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України зверненні до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо не підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким, чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни, не може бути підставою для їх нездійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Відповідачем по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни, як це вказує у заперечені відповідач.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України, від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, а таким територіальним управлінням в Краснопільському районі є відповідач по справі.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на УПФУ в Краснопільському районі Сумської області, тобто за місцем проживання позивача.

Крім того суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянам своїх конституційних прав., тобто і пенсіонерів за старістю. (ст.46ч.1 Конституції України.)

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання ЗО відсотків доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз. 1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо:

-призначення пенсії;

-підготовки документів для її виплати;

-забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням - забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30 відсотків доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на обґрунтування правомірності невиконання своїх зобовязань перед позивачем.

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії з віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань, або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Суд також відхиляє заяви відповідачів про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом, через наступне.

Порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тривало з 01.01.2009 року по день звернення з позовом. Таким чином, суд не вбачає пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд також вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Краснопільському районі Сумської області, по невиконанню з 01.01.2009 року приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати Управління Пенсійного фонд України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії позивач з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 200' року, зобовязавши провести відповідні виплати з урахуванням уже здійснених протягом 2009 року виплат.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.З ст.94 КАС

України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64, 124, 152 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року, ст.ст.З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 6-14, 71, 122 ч.З, 159-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області про зобовязання вчинити дії по перерахунку та виплаті недоотриманої щомісячної суми підвищення пенсії як дитині війни, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести виплати за період починаючи з 01 січня 2009 року, з урахуванням виплат, здійснених у 2009 році.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснопільський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складання в неповному-обсязі, з дня складання в повному обсязі, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі, в той же строк, з моменту вручення копії постанови суду.

Суддя А. С. Щербина