Справа № 2а-429/10
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-429/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 липня 2010 року м. Рогатин Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Москви О.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ Рогатинського району Кушпінського Петра Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського районного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2, інспектора ДПС ВДАІ Рогатинського району про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав повністю та пояснив що постановою серія АТ № 164709 від 23 червня 2010 року, винесеною інспектором ДПС ВДАІ Рогатинського району Кушпінським П.І. його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування.

У постанові зазначено, що він 23 червня 2010 року о 20 год. 38 хв. в с. Залужжя Рогатинського району, керуючи автомобілем рухався зі швидкістю 83 км/год. Проте для таких висновків у особи, яка винесла постанову, не було жодних підстав. Згідно показів спідометра його транспортного засобу його швидкістю становила 79 км/год. Крім того, прилад Беркут знаходився в руках інспектора ДАІ, а не був спеціально закріплений у встановленому для цього місці, і міг скласти похибку в вимірюванні швидкості.

Просив позов задовольнити. Скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень, як незаконну, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач по справі в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч. 1 ст. 71 КАСу України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

23 червня 2010 року інспектором ДПС ВДАІ Рогатинського району Кушпінським Петром Івановичем складено протокол серія ВС1 № 042001 про порушення ОСОБА_1 п. 12.4. ПДР.

За наслідками розгляду протоколу 23 червня 2010 року інспектором ДПС ОСОБА_2 винесено постанову серія АТ № 164709 по справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 23 червня 2010 року о 20 год. 38 хв. в с. Залужжя Рогатинського району, керуючи автомобілем рухався зі швидкістю 83 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом «Беркут».

Відповідно до п. 12.4. Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. «Про правила дорожнього руху» з наступними змінами і доповненнями у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КпАП України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 КпАП України встановлено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КпАП України належать до компетенції органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від всебічності і обєктивності з`ясування усіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення уповноваженим на те органом.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він їхав з меншою швидкістю ніж зафіксовано приладом Беркут, про це він зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

У відповідності до ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Норма даної статті діє безпосередньо: для застосування усного зауваження й звільнення від відповідальності не потрібно спеціального зазначення про таку можливість в акті про відповідальність за конкретний вчинок.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, з урахуванням особи ОСОБА_1, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, керує транспортним засобом понад десять років, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. З врахуванням усіх обставин справи в їх сукупності та особи правопорушника, вчинене ОСОБА_1 правопорушення слід вважати малозначним і від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням. Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

На підставі наведеного ст.ст.71,158-163 КАСу України, ст.ст. 22,287,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії АТ № 164709 від 23 червня 2010 року, яка складена інспектором ДПС ВДАІ Рогатинського району Кушпінського Петра Івановича про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень скасувати.

Застосувати до ОСОБА_1 статтю 22 КпАП України та від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови суду заяви про оскарження постанови і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий: Могила Р.Г.