Справа № 826/9452/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 жовтня 2015 року 16:33 № 826/9452/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі Махинько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЮККА-СОЮЗ»
доКиївської обласної державної адміністрації
прозобов'язання вчинити певні дії,
за участю:

представника позивача - Протас Ю.І.,

представника відповідача - Ясюк Г.І.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 28 жовтня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮККА-СОЮЗ» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Київської обласної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач) з урахуванням уточнених позовних вимог про:

- зобов'язання відповідача визнати за позивачем право та надати дозвіл на підготовку проекту землеустрою щодо відведення у власність замкненої природної водойми загальною площею 0,6967га для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей (код 10.08 згідно класифікатору видів цільового призначення земель) в урочищі «Піщане», 7, смт. Рокитне (за межами населеного пункту) на території Острівської сільської ради, Рокитнянського району Київської області;

- зобов'язання відповідача визнати за позивачем право та надати дозвіл на підготовку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду, загальною площею 1,6605 га, навколо замкненої природної водойми в межах які встановлені в натурі (на місцевості) для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей (код 10.08 згідно класифікатору видів цільового призначення земель) в урочищі «Піщане», 7, смт. Рокитне (за межами населеного пункту) на території Острівської сільської ради, Рокитнянського району Київської області;

- зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність замкненої природної водойми загальною площею 0,6967га та щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду, загальною площею 1,6605га, навколо замкненої природної водойми після погодження їх в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не надано товариству дозвіл на підготовку проекту землеустрою щодо відведення у власність замкненої природної водойми загальною площею 0,6967га та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду, загальною площею 1,6605 га.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що відповідач не наділений повноваженнями щодо надання дозволів на підготовку проекту землеустрою щодо відведення у власність замкненої природної водойми та на підготовку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду та затвердження відповідних проектів землеустрою.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ЮККА-СОЮЗ» 23.09.2013р. звернулось до Київської обласної державної адміністрації з заявою №20/13, яка отримана відповідачем 26.09.2013р. вх. №9131/11-32 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду, загальною площею 2,3572га, межі якої встановлені в натурі (на місцевості) для обслуговування існуючих об'єктів рекреаційного призначення (код 07.01 згідно класифікатору видів цільового призначення) під майновим комплекс будівель і споруд в урочищі «Піщане» на території Острівської сільської ради, (за межами населеного пункту), Рокитнянського району Київської області.

Листом від 25.10.2013р. №11-32/18550 Київської обласної державної адміністрації «Про розгляд звернення» повідомлено, що ТОВ «ЮККА-СОЮЗ» слід надати завірені належним чином копії установчих документів товариства та погодження зовнішньої межі земельної ділянки суміжних землевласників, а саме ДП «Білоцерківське лісове господарство».

01 листопада 2013 року позивач листом №28/13 надав до Київської обласної державної адміністрації документи на виконання вимог його листа від 25.10.2013р. №11-32/18550.

Вказаний лист ТОВ «ЮККА-СОЮЗ» від 01.11.2013р. отриманий відповідачем 19.11.2013р. за вх. №11036/11-32, що підтверджується матеріалами справи.

Листом №11-32/20016 від 19.12.2013р. Київська обласна державна адміністрація повідомила, що позивачем в порушення норм статті 123 Земельного кодексу України не надано викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Позивач листом №32/13 від 26.11.2013р., яке отримано Київською обласною державною адміністрацією 17.12.2013р. за №9131/11-32, надав до адміністрації документи на виконання вимог його листа №11-32/20016 від 19.12.2013р.

В подальшому, позивач з листом №18/2 від 18.12.2014р., яке отримано Київською обласною державною адміністрацією 25.12.2014р. за №9984/11-32, звернувся до відповідача з вимогою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в довгострокову оренду, загальною площею 1,6605га межі якої встановлені в натурі (на місцевості) та проекту відведення земельної ділянки щодо безоплатної передачі у власність замкненої природної водойми загальною площею 0,6967га для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей (код 10.08 згідно класифікатору видів цільового призначення земель) в урочищі «Піщане», 7, смт. Рокитне (за межами населеного пункту) на території Острівської сільської ради, Рокитнянського району Київської області.

Листом «Про розгляд звернення» від 23.01.2015р. №11-32/10326 відповідач повідомив, що позивачу необхідно подати клопотання, де зазначений орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення, а також якісні графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельних ділянок, їх меж, розмірів (площ) та позначення меж населених пунктів.

10 березня 2015 року позивач листом №6/3, яке отримано відповідачем 17.03.2015р. за №1887/11-32, повторно звернувся до Київської обласної державної адміністрації з вимогою про надання вищевказаних дозволів.

Відповідач листом «Про розгляд звернення» від 03.04.2015р. №11-32/11849 надав відповідь на лист ТОВ «ЮККА-СОЮЗ» від 10.03.2015р. №6/3, якою з посиланням на норми чинного законодавства повідомив про відсутність правових підстав для вирішення питання зазначеного у зверненні.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з вимогами про зобов'язання вчинити певні дії.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 6 Водного кодексу України Води (водні об'єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об'єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об'єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно статті 51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Отже, Водним кодексом України надання водних об'єктів у приватну власність не передбачено.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів); громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, відповідно до п. "ґ" ч. 4 ст. 83, п. "д" ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України передача земель водного фонду у приватну власність заборонена, крім випадків, встановлених Земельним кодексом України.

Частиною 2 ст. 59 Земельного кодексу України передбачено, що громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми

У той же час, Земельний кодекс України, у главі 19, не визначає порядку набуття та реалізації такого права юридичними особами, а вказана правова норма кореспондується лише з ч. 8 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" № 973-IV, від 19.06.2003 року щодо можливості безоплатної передачі у власність замкнених природних водойм (загальною площею до 3 га) для фермерських господарств, які є юридичними особами.

Статтею 7 вказаного Закону передбаченого порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Отже, викладене дає суду підстави вважати, що суб'єктом набуття такого права може бути лише фермерське господарство, яким не є позивач, а відтак, відповідне клопотання позивача, адресоване Київській обласній державній адміністрації, не відповідає вимогам законів.

Окрім цього, суд зазначає, що за загальним правилом, земельна ділянка державної або комунальної власності або право на неї відчужується на конкурентних засадах у формі аукціону (ч. 1 ст. 134 ЗК України). Порядок відчуження визначається гл. 21 ЗК України.

Винятки із правила про продаж на аукціоні передбачені насамперед ч. ч. 2, 3 ст. 134 ЗК України та іншими нормами законодавства.

Зокрема, у відповідності до ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Суд зазначає, що об'єктами нерухомого майна відповідно до ст. 181 ЦКУ є такі об'єкти, розташовані на земельній ділянці (будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. При цьому право власності на такі об'єкти має бути зареєстрованим на підставі ст. 182 ЦКУ.

Як вбачається з матеріалів справи позивач на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2004 року придбав комплекс нежитлових будівель загальною площею 8080,1 кв.м., що знаходиться в с.м.т. Рокитне, Рокитнянського району Київської області, урочище «Піщане» згідно переліком, відображеним в договорі.

Вказаний договір зареєстровано в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації 08.06.2004 року (номер витягу 3790852)

З наданих суду графічних матеріалів та пояснень представника позивача встановлено, що майновий комплекс з спорудами розташований на земельній ділянці щодо якої позивач бажав отримати право довгострокової оренди та щодо якої клопотав про надання дозволу на підготовку проекту землеустрою.

Відтак, правовідносини з надання йому земельної ділянки мають регулюватися приписами ст.ст.123, 124 ЗК України.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч. 3 ст.123 ЗК України).

Як вбачається з матеріалів справи позивач своїм правом, передбаченим ч.3 ст.123 ЗК України скористався та уклав договір на виготовлення проекту землеустрою №2111-1 від 21.11.2013 з ФОП Однорог Т.М. про що поінформував листом №23/13 від 26.11.2013 року відповідача додавши його відповідну копію.

Також, у подальшому позивачем подавалися клопотання відповідачу про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок в довгострокову оренду, загальною площею 1,6605 га та щодо безоплатної передачі у власність замкненої земельної природної водойми загальною площею 0,6967 га (листи №18/2 від 18.12.2014, № 6/3 від 10.03.2015), загальна площа та місце розташування яких, співпадає з земельною ділянкою щодо якої ним укладено договір на виготовлення проекту землеустрою.

Суд зазначає, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її в оренду приймають органи, визначені у ст.122 ЗК України.

Їхня бездіяльність не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, оскільки здійснення замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення.

Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 122 ЗК. Рішення, дію або бездіяльність цих органів щодо надання земельних ділянок може бути оскаржено до суду.

Відтак, зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою не буде мати на меті відновлення порушених прав позивача.

У той же час, жодне рішення відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою позивач не оскаржує, як і рішення про відмову у затверджені проекту землеустрою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що заявлені повивачем вимоги про зобов'язання відповідача визнати право та надати дозволи на підготовку проектів землеустроїв щодо відведення у власність водойми та довгострокової оренди земельної ділянки задоволені бути не можуть.

Вирішуючи вимогу щодо зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність замкненої природної водойми загальною площею 0,6967га та щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду, загальною площею 1,6605га, навколо замкненої природної водойми після погодження їх в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про надання відповідачу відповідних проектів, позивачем суду надано не було.

Відтак, з урахуванням викладеного вище, а також того, що дана позовна вимога є похідною від попередніх, суд приходить до переконання про відсутність підстав для її задоволення.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮККА-СОЮЗ» має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮККА-СОЮЗ» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлено 29.10.2015р.