Справа № 607/4483/15а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 876/8325/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, треті особи - ПАТ "Тернопільавто", Товариство з обмеженою відповідальністю"Аско" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, третіх осіб - ПАТ "Тернопільавто", ТОВ "Аско", в якому просив визнати нечинними рішення управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі від 07 листопада 2014 року №1242/03 та від 30 жовтня 2014 року №4878/03 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28 листопада 2014 року (від 30 жовтня 2014 року №4878/03) в частині не зарахування позивачу пільгового стажу у період з 16 квітня 1981 року по 27 листопада 1985 року (4 роки 07 місяців 11 днів) у СТО №2 Тернопільського обласного виробничого об'єднання станцій технічного обслуговування Тернопільоблавтотехобслуговування; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі призначити та проводити нарахування і виплату пенсії, виходячи із заробітної плати з зарахуванням пільгового стажу за вищевказаний період; стягнути з управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі в користь позивача утриману та невиплачену йому частину пенсії за період з 09 вересня 2014 року до моменту вступу рішення в законну силу; стягнути з управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі в користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі в частині незарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 16 квітня 1981 року по 27 листопада 1985 року (4 роки 7 місяців 11 днів) у СТО №2 Тернопільського обласного виробничого обєднання станцій технічного обслуговування «Тернопільоблавтотехобслуговування» до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 09 вересня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимоги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачі оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що належними документами не підтверджено, що позивач працював на посадах та роботах, передбачених Списками № 2, зокрема, назва посади в наказі про прийняття на роботу ОСОБА_1 не відповідає назві посади в його трудовій книжці та уточнюючій довідці. Крім того, професія газоелектрозварювальника не передбачена Списком №2 розділу ХХХІІІ підрозділу "Загальні професії" виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільговому розмірі, затверджених Постановою Ради міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. Просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подав до суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№21243/15 від 18.09.2015 р.), тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після досягнення 57-річного віку, 09 вересня 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду вказаної заяви Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняла рішення №5 від 28 жовтня 2014 року, яким заявнику зараховано періоди роботи з 01 серпня 1975 року по 22 жовтня 1975 року, з 18 листопада 1977 року по 09 липня 1979 року та з 01 серпня 1979 року по 10 квітня 1981 року до пільгового стажу роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, період роботи ОСОБА_1 на посаді газоелектрозварювальника з 16 квітня 1981 року по 27 листопада 1985 року (4 роки 07 місяців, 11 днів) у СТО №2 Тернопільського обласного виробничого об'єднання станцій технічного обслуговування Тернопільоблавтотехобслуговування не зараховано до пільгового стажу роботи. Таким чином, стаж його роботи на момент звернення є недостатнім для призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення.

Листом №1242/03 від 07 листопада 2014 року ОСОБА_1 повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

10 грудня 2014 року головним спеціалістом відділу надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі в присутності директора ТОВ «АСКО» складено акт №629 від 10 грудня 2014 року по питанню перевірки роботи електрогазозварника ОСОБА_1, якою встановлено, що згідно з розрахунковими відомостями по ОО «Тернопільавтотехобслуговування» по СТО №2 за 1981-85 рр. ОСОБА_1 значився на посаді зварника 3 розряду в 1981-1983 рр. та зварника 4 розряду в 1984-85 рр.; отримував заробітну плату з квітня 1981 року по листопад 1985 року, але доплати за шкідливі умови праці не зазначаються; зазначено суми відпускних у графі «чергова відпустка» в серпні та грудні 1983 року і в листопаді 1985 року; перерв у нарахуванні заробітної плат не виявлено. Особову картку ф. Т-2 ОСОБА_1для перевірки не надано в зв'язку з відсутністю. Інших документів, які б підтвердили факт роботи ОСОБА_1 на посаді електрозварника ТОВ «АСКО» також не надано у звязку з їх відсутністю. Для перевірки надано наказ №13-к від 25 липня 1994 року по Тернопільській станції технічного обслуговування і ремонту автомашин №2, відповідно до якого у зв'язку із зміною форми власності приватизацією майна орендного підприємства Тернопільської СТО №2, перейменовано Тернопільську СТО №2 по ремонту і технічному обслуговуванню автомашин у ТОВ «АСКО».

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач мав право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, оскільки мав не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, що стверджується записами в трудовій книжці, яка відповідно до вимог ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і доведено факт зайнятості повний робочий день на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 Виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість, в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у спірний період. Разом з тим, вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки позивач не довів завдання йому такої шкоди.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до Прикінцевих положеннь Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (що діяли на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсію на пільгових умовах незалежно від останнього місця роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за результатами атестації робочих місць: чоловіки, після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

П.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій або їх правонаступників.

Відповідно до приписів ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 „Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіях незалежно від дати внесення цієї професії до списків.

Як вбачається з трудовій книжці, ОСОБА_1 16 квітня 1981 року прийнятий на СТО-2 на посаду газоелектрозварювальника по третьому розряду відповідно до наказу №13-к, виданого Тернопільським обласним виробничим об'єднанням СТО Тернопільоблавтотехобслуговування.

Наказом №43-к від 02 листопада 1981 року Тернопільського обласного виробничого об'єднання СТО Тернопільоблавтотехобслуговування ОСОБА_1 переведено тимчасово з його згодою електрозварювальником 5 розряду СТО-2 з тимчасовою оплатою роботи з 10 листопада 1981 року для реконструкції пофарбованої камери.

На підставі протоколу ТКК і протоколу комітету профспілки №5 від 17 травня 1983 року наказом №76 від 18 травня 1983 року, виданим Тернопільським обласним виробничим об'єднанням СТО Тернопільоблавтотехобслуговування, ОСОБА_1 присвоєно розряд газозварювальника четвертого розряду.

Наказом №72-к від 27 листопада 1985 року, виданим Тернопільським обласним виробничим об'єднанням СТО Тернопільоблавтотехобслуговування 27 листопада 1985 року ОСОБА_1 звільнений з роботи у зв'язку з переведення в об'єднання «Запсибнафтострой» трест «Мегіоннафтострой».

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №300 від 27 серпня 2013 року, наданої ПАТ «ТЕРНОПІЛЬАВТО», ОСОБА_1 працював в Обласному виробничому об'єднанні «Тернопільоблавтотехобслуговування» і у період з 16 квітня 1981 року (наказ №13-к від 13 квітня 1981 року) по 27 листопада 1985 року (наказ №72-к від 27.11.1985 року) виконував роботи з такими шкідливими речовинами, як: ангідрид хромовий, марганець, залізо.

З 10 листопада 1981 року (наказ №43-к від 02 листопада 1981 року) ОСОБА_1 тимчасово переведений газоелектрозварювальником 5 розряду СТО-2.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільговому розмірі", посада електрозварювальника відноситься до Списку № 2 виробництв та професій, а саме: розділ ХХХІІ "Загальні професії ", який був чинний до 26 січня 1991 року.

З 26 січня 1991 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів СРСР №10 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення", відповідно до якої професія газоелектрозварювальника відповідає професії, які перелічені в розділі ХХХІІІ "Загальні професії", а саме: позиція 618 Газорезчик, позиція 620 Газозварювальник.

Таким чином, безпідставними є покликання апелянта на те, що професія позивача у період з 16 квітня 1981 року по 27 листопада 1985 року не відноситься до переліку професій та посад, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення, а тому таку необхідно зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці.

Покликання апелянта на виявлені неточності щодо характеру виконуваної позивачем роботи та розбіжності в назвах посад, зазначених у трудовій книжці та в уточнюючій довідці і наказі про прийняття на роботу, як на одну з причин відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка й була ним надана Управлінню під час звернення із заявою про призначення пенсії та якою підтверджено право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців роботи зі шкідливими і важкими умовами праці для чоловіків, так як останній має стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці не менше половини, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Доводи апеляційних скарг в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в резолютивній частині постанови суд першої інстанції не вказав норму Закону України "Про пенсійне забезпечення"", на підставі якої необхідно призначити пільгову пенсію за віком, а саме: п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вищий адміністративний суд України в абзаці 1 п.10, абзаці 1 пп.10.3 п.10, пп.10.9 п.10 постанови Пленуму від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз'яснив, що резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, апеляційної чи касаційної скарги. У разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції встановив факт порушення відповідачем норм права, які регулюють спірні правовідносини, визнав такі дії протиправними, разом з тим, не зобов'язав відповідача зарахувати спірний період до пільгового стажу ОСОБА_1

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, разом з тим, порушив норми процесуального права, а тому відповідно до вимог ч.1 п.1 ст.201 КАС України апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, ч.1 п.1 ст.201, ст.ст. 205, 206, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2015 року у справі № 607/4483/15-а - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» на підставі п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 09 вересня 2014 року, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16 квітня 1981 року по 27 листопада 1985 року (4 роки 7 місяців 11 днів) у СТО №2 Тернопільського обласного виробничого об'єднання станцій технічного обслуговування «Тернопільоблавтотехобслуговування» на посаді газоелектрозварювальника".

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик