Справа № 826/4974/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/32983/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Квазар»

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року

у справі № 826/4974/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Квазар»

до Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Мошонської Ірини Володимирівни, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві,

треті особи: Національна академія наук України, Державне підприємство «Науково-дослідний інститут мікроприладів» «НТК» Інститут монокристалів» Національної академії наук України

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення і свідоцтва,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Квазар» звернулось до суду з позовом до Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Мошонської І.В., Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Мошонської І.В. щодо реєстрації за Державою Україна в особі Національної академії наук України об'єкту нерухомого майна;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8104118 від 19 листопада 2013 року 16:15:38, прийняте державним реєстратором Державної реєстраційної служби Мошонською І.В,, яким за Державою Україна в особі Національної академії наук України зареєстровано об'єкт нерухомого майна;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 13079053 від 20 листопада 2013 року, видане державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середою М.С. власнику-державі Україна в особі Національної академії наук України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, позовну заяву залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Касацій скарга мотивована тим, що судами не встановлено моменту, з якого позивач дізнався, що спірне рішення порушує його права.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, відповідачі просять відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а підстави для його поновлення відсутні.

Вищий адміністративний суд України погоджується з такими висновками судів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судами встановлено та не заперечується позивачем, що він дізнався про спірне рішення та свідоцтво про право власності у червні 2014 року, коли звернувся, в тому числі з аналогічними позовними вимогами, до Господарського суду міста Києва.

Разом з тим, позивач вважає, що перебіг строку звернення до суду слід рахувати з 22 вересня 2014 року - дати, коли він дізнався, що спірне рішення державного реєстратора порушує його права. Обставини прийняття спірного рішення державного реєстратора стали відомі позивачу під час ознайомлення його представника з матеріалами судової справи, в якій містилася копія реєстраційної справи. При цьому, позивач зазначає, що раніше жодним із способів не мав змоги дізнатись чи порушує спірне рішення його права, оскільки не мав доступу до реєстраційної справи.

Проте суд касаційної інстанції критично ставиться до вказаних доводів з огляду на те, що, звертаючись до Господарського суду міста Києва у червні 2014 року із позовом про визнання права власності, позивач знав, що спірним рішенням зареєстровано право власності на нерухоме майно, частина якого, як він вважає, належить йому. Тому, позивачем крім вимог про визнання права власності на нерухоме майно за ним також було заявлено вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8104118 від 19 листопада 2013 року 16:15:38, прийняте державним реєстратором Державної реєстраційної служби Мошонською І.В,, яким за Державою Україна в особі Національної академії наук України зареєстровано об'єкт нерухомого майна та про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 13079053 від 20 листопада 2013 року, видане державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середою М.С. власнику-державі Україна в особі Національної академії наук України, які є аналогічними з вимогами в даній справі.

За таких обставин, а саме звернення до суду з позовом, зокрема, про скасування рішення державного реєстратора, позивач не міг не знати про порушення його прав таким рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З урахуванням того, що про спірне рішення, свідоцтво про право власності позивач дізнався у червні 2014 року, а до суду з позовом звернувся у березні 2015 року, тобто після закінчення строку звернення до суду та враховуючи, що переконливих обставин, підтверджених доказами, для поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено, суди попередніх інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.

Суд вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Квазар» залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: