Справа № 2а-440/10
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2010-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-440/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 вересня 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Москви О.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Галицького ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського районного суду із адміністративним позовом про скасування постанови серії АТ № 0052583 від 03 квітня 2009 р. про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 гривень.

В судовому засіданні позивач заявлену вимогу підтримав повністю та пояснив, що 03 квітня 2009 року інспектором ДПС Галицького ВДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову якою його визнано винним у тому, що того дня о 13 год. 35 хв. в м. Галичі по вул. Львівській він керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України. Вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення з наступних підстав: зупинку транспортного засобу він здійснив для висадки пасажира, оскільки займається підприємницькою діяльністю по наданню послуг з перевезення пасажирів на таксі, він керував з увімкненим таксометром, крім того його зупинка тривала не більше 2-3 хв.

Просить поновити строк на оскарження постанови винесеної інспектором ДПС Галицького ВДАІ ОСОБА_2, від 03 квітня 2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, як пропущений за поважних причин, оскільки отримав її лише 29 червня 2010 року, у ВДВС Рогатинського районного управління юстиції, що позбавило його права в установлений строк звернутися із даним позовом до суду.

Просив позов задовольнити. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 гривень, як незаконну, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач по справі в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення йому повістки про виклик до суду.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч.1 ст.71 КАС України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши та перевіривши докази, які надані ним в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

03 квітня 2009 року інспектором ДПС Галицького ВДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову серії АТ № 0052583 по справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 гривень.

В постанові зазначено, що 03 квітня 2009 року о 13 год. 35 хв. в м. Галичі по вул. Львівській ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9. ПДР.

Відповідно до п. 15.9.е) Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. «Про правила дорожнього руху» з наступними змінами і доповненнями, забороняється зупинка транспортних засобів ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м. від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Частиною 1 статті 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил зупинки, стоянки у виді штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 КпАП України встановлено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КпАП України належать до компетенції органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи.

При вирішенні справи суд враховує що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не подав заперечень проти позову і не представив суду матеріалів, які були ним взяті до уваги при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, які стверджують підставність прийнятого ним рішення.

Тобто належних та допустимих доказів порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України, а відповідно і про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не представлено.

Згідно п.п. 1.6, 1.11 розпорядження МВС України «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 466 від 21.05.2009 року зобовязано підрозділи ДАІ виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо).

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З пояснень позивача вбачається, що копію постанови від 03 квітня 2009 року він отримав лише 29 червня 2010 року, коли прибув на виклик державного виконавця у ДВС Рогатинського районного управління юстиції, що позбавило його права в установлений строк звернутися із даним позовом до суду, а тому суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова серії АТ № 0052583 від 03 квітня 2009 року, яка складена інспектором ДПС Галицького ВДАІ ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 300,00 гривень - скасуванню.

Керуючись ст. ст. ст. 247,293 КпАП України, ст.ст. 71,158-163,171-2 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії АТ № 0052583 від 03 квітня 2009 року, яка складена інспектором ДПС Галицького ВДАІ ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 300,00 гривень штрафу - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Могила Р.Г.