Справа № 826/16983/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 листопада 2015 року № 826/16983/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області
до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
про стягнення коштів в розмірі 12324,40 грн.
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (далі по тексту - відповідач) податкового боргу в розмірі 12324,40 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що податковий борг виник внаслідок несплати позивачем вчасно та в повному обсязі грошового зобов'язання з орендної плати за землю та по податку на нерухоме майно у розмірі 12324,40 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі № 826/16983/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року у зв'язку з надходженням заперечень адміністративну справу № 826/16983/15 призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 29 жовтня 2015 року, керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" включене до категорії платників окремих податків у ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області.

З матеріалів справи вбачається, що загальна сума податкового боргу виникла: з орендної плати за землю у сумі 11318,94 грн., яка складається з самостійно задекларованої та несплаченої відповідачем суми орендної плати у розмірі 5980,99 грн. згідно податкового розрахунку № від 19 лютого 2014 року та у розмірі 5337,95 грн. згідно податкового розрахунку № від 17 лютого 2015 року; з податку на нерухоме майно у сумі 1005,46 грн. відповідно до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 20 лютого 2015 № .

Підстави виникнення податкової заборгованості, наявність боргу у визначеному позивачем розмірі, а також дотримання податковим органом встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку підтверджуються: копією облікової картки відповідача; копіями податкових декларацій № від 19 лютого 2014 року, № від 17 лютого 2015 року, від 20 лютого 2015 № ; копією корінця податкової вимоги "Ю" від 01 серпня 2014 року № 2855-25 з доказами надіслання.

Податковим кодексом України врегульовано відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до положень статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107 ПАТ "Брокбізнесбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 лютого 2014 року № 9 розпочато процедуру виведення ПАТ "Брокбізнесбанк" з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року, призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного О.В.

Постановою Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року №339 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Брокбізнесбанк".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 червня 2014 року № 45 розпочато ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами з 11 червня 2014 року.

Відповідно до п.1.3 Податкового кодексу, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Відповідно до п.1 частини п'ятої ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (надалі по тексту - Закон № 4452-VI), під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з частиною третьою ст. 46 Закону № 4452-VI, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до частини першої ст. 49 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 Закону № 4452-VI. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно з частиною другою ст.45 Закону №4452-VI Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Таким чином, після початку ліквідаційної процедури задоволення вимог кредиторів можливе лише після затвердження реєстру кредиторів.

Відомості про ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" опубліковано 14 червня 2014 року у газеті "Голос України" №113 та "Урядовий кур'єр" № 106, однак позивачем у визначений частиною першою ст. 49 Закону №4452-VI строк, відповідні кредиторські вимоги до нього не заявлено.

Між тим, згідно ч. 4, 8 ст. 49 Закону № 4452-VI будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Таким чином, питання стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 12324,40 грн. може бути вирішене лише шляхом розгляду заяви про включення до реєстру кредиторів.

У будь-який інший спосіб вказані кошти під час ліквідаційної процедури не можуть бути стягнені.

У випадку невизнання уповноваженою особою Фонду вимог позивача та невключення їх до реєстру кредиторів, відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому порядку.

Таким чином, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним нормативно-правовим актом з питань погашення податкових зобов'язань та стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми цього Закону, визначено відповідну процедуру пред'явлення, розгляду та вирішення вимог, які ставить в даній справі податковий орган.

Оскільки встановлена вказаним Законом процедура не передбачає звернення податкового органу до суду за стягненням податкової заборгованості, а визначає загальний порядок заявлення кредиторських вимог до уповноваженої на ліквідацію банку особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивачем невірно обрано спосіб захисту інтересів, що виключає можливість задоволення даного позову.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 158-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управліненя ДФС у Рівненській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник