Справа № 813/1729/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Справа № 813/1729/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представників:

позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації прав на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" (надалі - відповідач, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 (надалі - ОСОБА_4), в якому просить скасувати державну реєстрацію прав, яка була здійснена гр. ОСОБА_4 25.06.12р. на житловий будинок АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову покликається на те, що 17.10.11р. було укладено Договір іпотеки житлового будинку АДРЕСА_1. Іпотекодавцем за даним договором був батько позивачки - ОСОБА_6, який виступив майновим поручителем по договору позики, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, до складу якої входив житловий будинок АДРЕСА_1. До спливу шестимісячного терміну для прийняття спадщини спадкоємцями, ОСОБА_4 зареєструвала за собою право власності на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» виданого 26.06.12р. Внаслідок вказаних дій з боку Відповідача склалася ситуація, яка всупереч вимогам діючого законодавства не дає можливості спадкоємцям реалізувати свої права на отримання спадщини та погашення вимог кредиторів спадкодавця.

Крім того, звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку можливе виключно після закінчення тридцятиденного терміну з моменту отримання іпотекодавцем повідомлення, передбаченого ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Дане повідомлення було отримано іпотекодавцем 28.01.12р., до спливу тридцятиденного строку він помер (ІНФОРМАЦІЯ_1) і відповідно з цього моменту виникли правовідносини пов'язані із прийняттям спадщини спадкоємцями, право власності спадкоємців на дане майно та необхідність погашення ними в майбутньому боргу.

При здійсненні державної реєстрації також не був врахований той факт, що для укладання договору іпотеки від 17.10.11р. та передачі спірного майна в іпотеку була отримана згода дружини іпотекодавця - ОСОБА_7, а отже реалізація свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя була можливою виключно за рішенням суду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Просили такий задовольнити в повному обсязі.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення такого. Клопотань про розгляд справи без його участі не подавав, свого відношення до позову не висловив.

Представник третьої особи щодо задоволення адміністративного позову заперечив. Зазначив, що державна реєстрація за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 здійснена на підставі та в порядку визначених законом. А тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

17.10.11р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір позики грошових коштів.

Одночасно, з метою забезпечення повного виконання зобов'язання за вищезазначеним договором позики грошових коштів між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено Договір іпотеки житлового будинку АДРЕСА_1. Іпотекодавцем згідно з договором був батько позивачки - ОСОБА_6, який виступив майновим поручителем по договору позики від 17.10.11р.. Іпотекодержателем була ОСОБА_4

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання по договору позики ОСОБА_4 через приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Магировську О.В. повідомила ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про неналежне виконання основоного зобов'язання за договором позики грошових коштів. У вказаному повідомленні зазначено стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про його виконання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки.

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 34611053 від 25.06.12р. ОСОБА_4 зареєструвала за собою право власності на житловий будинок за адресою будинку АДРЕСА_1. Підставою для виникнення права власності у ОСОБА_4 був дублікат договору іпотеки (без видачі заставної) від 17.10.11р., що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О. та зареєстрований в реєстрі за № 1444 та рішення державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25.06.12р. про державну реєстрацію такого права.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2.

Приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Моісєєвою О.Я. 01.08.14р. заведено спадкову справу №39/2012.

Зі змісту адміністративного позову та пояснень представника позивача судом встановлено, що позивачем фактично оскаржується рішення державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25.06.12р. про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірний будинок.

Судом в судовому засіданні досліджено матеріли інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1, копії документів з якої, в частині що стосується оскаржуваного рішення, долучено до матеріалів справи.

Суд при вирішенні спору керувався наступним.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та їх обтяжень, забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.04р. № 1952-IV (тут і надалі в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 ч.1 ст. 8 Закону передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону державний реєстратор серед іншого встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно; приймає рішення про державну реєстрацію прав, відмову в такій реєстрації, її зупинення, про державну реєстрацію обтяжень, про скасування запису, погашення запису та внесення змін до записів у Державному реєстрі прав.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено статтею 15 Закону.

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з ч.3 ст.17 Закону документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відоповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 28.07.10р., № 1692/5 "Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 07.02.02р. N 7/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно" (надалі - Тимчасове положення) для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстратору БТІ, крім документів, передбачених Положенням, необхідно також надати:

- завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, у якій має бути зазначено стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги;

- документ, який підтверджує сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі;

- звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі;

- витяг з Державного реєстру іпотек, виданий після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі;

- витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про наявність/відсутність заборони та/або арешту нерухомого майна, виданий після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі.

Відповідно до пп.3.5.4 п.3.5 Тимчасового положення реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

З досліджених судом матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 судом встановлено, що серед документів, які подавались ОСОБА_4 для проведення державної реєстрації права власності на спірний будинок, відсутній документ, який підтверджує сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя. При цьому, в надісланій приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магеровською О.В. вимозі про виконання зобов'язання не встановлено більш тривалого строку для виконання зобов'язання.

Таким чином, ОСОБА_4 подано не всі необхідні для державної реєстрації права документи, а тому у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення та проведення державної реєстрації за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Суд також враховує положення Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), згідно з ст. 1216 якого спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст. 1218 та ст. 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи-іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, за змістом ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

При цьому, спадкоємець фізичної особи - іпотекодавця, в разі порушення зобов'язання боржником відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання.

В цій справі слід враховувати, що крім позивача спадкоємцями майна ОСОБА_6, зокрема спірного будинку, можуть бути і інші особи (діти та дружина померлого), а тому права та обов'язки іпотекодавця переходять і до них, в межах частки успадкованого будинку.

Таким чином, вимоги кредитора щодо погашення зобов'язань боржника за рахунок предмету іпотеки повинні бути адресовані всім спадкоємцям, до яких перейшли права та обов'язки іпотекодавця. При цьому, після отримання такої вимоги спадкоємці мають право погасити зобов'язання шляхом повернення позики. Лише у випадку не виконання зобов'язання в такий спосіб та у строки, які зазначені у вимозі, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи такі рішення прийняті обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо.

За положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Наведене дає підстави для висновку, що державний реєстратор ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував наявності обставин для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а тому рішення про державну реєстрацію прав від 25.06.12р. слід визнати протиправним та скасувати.

Разом з цим, судом не беруться до уваги твердження позивача, що при здійсненні державної реєстрації також не був врахований той факт, що для укладання договору іпотеки від 17.10.11р. для передачі спірного майна в іпотеку була отримана згода подружжя - ОСОБА_7, а отже реалізація свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя була можливою виключно за рішенням суду, оскільки дані твердження стосуються правомірності дій третьої особи ОСОБА_4 та законності самого договору іпотеки, які не є предметом розгляду у даній справі.

Сплачені позивачем судові витрати відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України слід стягнути на його користь.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 25.06.12р. про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Стягнути з Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 73 (сімдесят три) гривні 08 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.