Справа № 2а-4046/10/0970
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

в частині заявлених позовних вимог

"16" листопада 2010 р. Справа № 2a-4046/10/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, визнання недійсними податкових повідомлень-рішень за №/0 від 20.05.2010 року та за №/02 від 20.05.2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суду з адміністративним позовом до Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області по проведенню перевірки за період не вказаний в направленні на перевірку та про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень за №/0 від 20.05.2010 року та за №/02 від 20.05.2010 року

Ухвалою суду від 16.11.2010 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень за №/0 від 20.05.2010 року та за №/02 від 20.05.2010 року залишено без розгляду у звязку із пропущенням строків звернення до суду.

Позовні вимоги про визнання протиправними дії Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області мотивовано тим, що відповідачем за результатами виїзної планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 року по 31.03.2010 року у складеному акті за № 1585/17-02/НОМЕР_1 від 07.05.2010 року внесено відомості і зроблено висновки за період не вказаний в направленні на здійснення такої перевірки.

Зясовуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Закріплення частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України положення про можливість оскарження до адміністративних судів будь-яких рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не означає спростування висновку про юридичне значення рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень як предмета судового оскарження, так само як не означає і нівелювання способу захисту порушеного права, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 17, 105 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із змісту адміністративного позову вбачається, що предметом оскарження є визнання протиправними окремих висновків акту перевірки відповідача за № 1585/17-02/НОМЕР_1 від 07.05.2010 року, зумовлені його незаконними діями по внесенню їх до акта.

Проте, акт державного органу, іншого субєкта владних повноважень це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для субєктів цих відносин.

Дії субєкта владних повноважень під час перевірки та фіксування висновків оформляються відповідними актами.

В даному випадку акт перевірки відповідача не є рішенням субєкта владних повноважень, у розмінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки він не встановлює права та обовязки позивача.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»рішення, дії або бездіяльність органів державної податкової служби та їх посадових осіб можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку. Результати будь-яких перевірок, які здійснюються державними податковими органами, в тому числі дії під час її проведення, викладаються у відповідних актах. Акти перевірок є службовими документами, які встановлюють факти виявлених під час проведення перевірок порушень, і є носієм доказової інформації про виявленні порушення з боку субєктів господарювання.

Дії і висновки податкового органу, викладені у акті перевірки, мають юридичне значення для позивача лише після того, як вони будуть відображені у рішенні, прийнятому уповноваженою особою цього органу.

Таким чином, дії під час перевірки і час акт, складений за результатами її проведення, в якому зафіксовані факти певних порушень, виявлених відповідачем, не має обовязкового характеру в сфері публічно-правових відносин, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а тому не може оскаржуватися в адміністративному суді.

Визнання протиправними дій про складання окремих висновків акту перевірки може мати вплив виключно на загальні висновки перевірки, правове втілення яких відбувається шляхом прийняття відповідних рішень про донарахування податкових зобовязань. Такі рішення і є тими рішення, що породжують для позивача відповідні обовязки зі сплати податків.

Оскільки наслідком розвязання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного субєктивного права позивача, то у разі незгоди з висновками перевірки, діями по їх проведенню, закріпленими у акті, складеному за її результатами, та втіленими у відповідних рішеннях контролюючого органу, вимога про визнання неправомірними дій органу контролю по оформленню висновків у акті перевірки не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом предявлення позову про скасування рішень контролюючого органу, якими визначено суми податкових зобовязань.

У даному випадку 16.11.2010 року щодо позовних вимог про визнання нечинними рішень Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, які винесені на підставі акта за № 1585/17-02/НОМЕР_1 від 07.05.2010 року (із висновками оспорюваних дій відповідача), судом постановлено ухвалу про залишення у цій частині позовних вимог без розгляду.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту права - визнання протиправними дій по внесенню у акт перевірки висновків - не відповідає його змісту, безпосередньо не впливає на обсяг прав та обовязків позивача (не виступає підставою для їх виникнення, зміни чи припинення) та не відповідають визначеним законом правовим способам захисту порушеного права, з огляду на що не можуть бути розглянуті і вирішені в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо зазначену позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 1 частини 1 статті 3, частиною 2 статті 5, пунктом 1 частини 1 статті 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області щодо проведення перевірки за період не вказаний в направленні на перевірку відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разам із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2