Справа № 561/963/15-а
Суддя: Світличний Р.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 561/963/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року 15:00 год. смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді - Світличного Р.В.

з участю секретаря - Савич Ж.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Полюховича Р.М.,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зарічненської селищної ради Рівненської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення та зобов'язання розглянути заяву, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Зарічненської селищної ради Рівненської області № 1211 від 28 липня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_3» та зобов'язати Зарічненську селищну раду Рівненської області розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0732 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 та прийняти рішення у встановленому законом порядку.

На обґрунтування своїх вимог зазначила, що 28 липня 2015 року відповідач прийняв рішення, яким дав дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки на яку також претендує ОСОБА_1 Усупереч п. 7 ст. 118 ЗК України відповідач не прийняв рішення про надання чи відмову у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою, порушив черговість задоволення заявлених прав на надання земельних ділянок, не врахував її переважного права на спірну земельну ділянку. На засіданні постійної земельної комісії селищної ради позивачу було надано переважне право на спірну земельну ділянку, проте оскаржуваним рішенням спірну земельну ділянку було виділено третій особі.

В судовому засідання позивач позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача Полюхович Р.М. в судовому засіданні пред'явлений позов не визнав. З підстав викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову просив відмовити в позові в повному обсязі. Додатково пояснив, що заяву позивача від 09 липня 2010 року радою було розглянуто, та письмово повідомлено позивача про те, що її заява буде розглянута після внесення змін в генеральний план забудови смт. Зарічне. Рішення постійної комісії земельних ресурсів, яким надано переваги для ОСОБА_1 в отриманні спірної земельної ділянки має рекомендаційний характер. Розглядаючи повторні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про надання землі відповідач керувався нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламентом роботи Зарічненської селищної ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучена судом до участі у справі в порядку ч. 2 ст. 53 КАС України, ОСОБА_3, вважає, що рішення Зарічненської селищної ради є законним, підстав для визнання незаконним та його скасування немає.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 09 липня 2010 року звернулася до відповідача з письмовою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки на АДРЕСА_1 зі сторони розміщення будинків з непарною нумерацією (а.с.14). 13 липня 2010 року селищна рада письмово повідомила позивача про те, що її заява буде розглянута після внесення змін в генеральний план забудови смт. Зарічне, про що буде повідомлено додатково (а.с.13).

Рішенням відповідача від 28 лютого 212 року № 316 було затверджено Генеральний план з внесеними змінами смт. Зарічне (а.с.56).

Судом встановлено, що 15 серпня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача з письмовою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки на АДРЕСА_1. Сторонами визнається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 претендують на одну і ту ж земельну ділянку, що в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не підлягає доказуванню.

На засіданні постійної комісії селищної ради з питань земельних ресурсів та соціального розвитку селища від 24 квітня 2015 року, позивачу було надано переважне право на спірну земельну ділянку (а.с.66).

На сесійному засіданні Зарічненської селищної ради від 30 квітня 2015 року одночасно розглядалася заява ОСОБА_1 від 09 липня 2010 року, та зава ОСОБА_3 від 15 серпня 2011 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо земельної ділянки на АДРЕСА_1. За результатами голосування 30 квітня 2015 року селищною радою не було прийнято рішення стосовно земельної ділянки на АДРЕСА_1 у зв'язку з недостатньою кількістю голосів (а.с.33).

За результатами розгляду повторно поданих заяв ОСОБА_1 від 18 травня 2015 року та ОСОБА_3 від 06 травня 2015 року щодо відведення кожній з них земельної ділянки на АДРЕСА_1, відповідачем було прийнято рішення № 1211 від 28 липня 2015 року, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 0,0732 га, за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Зарічненської селищної ради Рівненської області, Зарічненського району для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 для ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи оскаржуване рішення відповідачем не дотримано зазначених принципів, виходячи з такого.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок визначений ст. 118 Земельного Кодексу України. Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Виходячи із змісту указаної правової норми, відповідач вправі приймати лише одне з двох рішень, зокрема, або надати, або мотивовано відмовити у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. З цього вбачається, що відповідач не вправі визначати на даній стадії кому саме, із числа претендентів, заяви яких розглядаються на одному пленарному засіданні, надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а кому відмовляти у його наданні, оскільки не наділений такими повноваженнями ні ч. 7 ст. 118 ЗК України, ні законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» на який, як на підставу заперечень проти адміністративного позову покликається відповідач.

Приймаючи рішення, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою для ОСОБА_3, відповідач порушив право позивача ОСОБА_1 бути претендентом на отримання земельної ділянки згідно критеріїв, визначених Зарічненською селищною радою.

Зокрема, рішенням Зарічненської селищної ради від 25 березня 2014 року № 801 визначено критерії щодо першочергового надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва житлових будинків, господарських будівель та споруд, зокрема громадянам, які:

-постійно проживають та зареєстровані на території Зарічненської селищної ради;

-працюють на території Зарічненської селищної ради;

-молоді сім'ї;

-сім'ї, які мають 3 і більше дітей.

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

За змістом ч. 9 ст. 118 ЗК України рішення про надання земельної ділянки у власність приймається одночасно із рішенням про затвердження проекту землеустрою щодо її відведення. Таким чином, вирішення питання першочергового надання земельної ділянки, згідно з рішенням Зарічненської селищної ради від 25 березня 2014 року № 801, відбувається саме на стадії затвердження проекту землеустрою, а не на стадії дачі дозволу на розроблення проекту землеустрою чи відмови у його наданні.

Окрім цього, позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорії 1 (а.с.15), перебуває на квартирному обліку з 28 лютого 2007 року, та потребує поліпшення житлових умов (а.с.106-107). У відповідності до п. 20 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, у тому числі обов'язкове (протягом року після подання заяви) відведення місцевими радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку, а також відведення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач.

Як вбачається з витягу з протоколу № 39 тридцять дев'ятої сесії шостого скликання від 28 липня 2015 року питання першочергового надання земельної ділянки ні з врахуванням критеріїв визначених п. 20 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ні з врахуванням критеріїв зазначених в рішенні Зарічненської селищної ради Рівненської області від 25 березня 2014 року № 801 не обговорювалося (а.с.36).

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Оскільки оскаржуване рішення від 28 липня 2015 року № 1211 прийнято в порушення ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідачем не надано доказів правомірності надання привілеїв третій особі ОСОБА_3 при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому рішення Зарічненської селищної ради підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Вирішуючи адміністративний позов в частині зобов'язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 та прийняти рішення у встановленому законом порядку, суд виходить з такого.

За змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

З відповідним клопотанням, викладеним у формі заяви, позивач ОСОБА_1 двічі зверталася до відповідача, а саме 09 липня 2010 року та 18 травня 2015 року.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Листом від 10 серпня 2015 року № 521 Зарічненська селищна рада у відповідь на заяву від 18 травня 2015 року № 169 повідомила позивача ОСОБА_1 про те, що рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 не прийнято у зв'язку із недостатньою кількістю голосів, на підставі чого у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки їй відмовлено.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зафіксовано, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить відповідно до закону вирішення питань регулювання земельних відносин. Зазначені питання вирішуються відповідно до закону на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Оскільки відповідачем у місячний строк не прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ОСОБА_1, або рішення про відмову у його наданні з підстав визначених законом, а такий обов'язок покладений на Зарічненську селищну раду ч. 7 ст. 118 ЗК України, відтак позов в цій частині підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 18-19, 71, 158-163, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зарічненської селищної ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення та зобов'язання розглянути заяву задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Зарічненської селищної ради Рівненської області № 1211 від 28 липня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_3».

Зобов'язати Зарічненську селищну раду Рівненської області розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0732 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 та прийняти рішення у встановленому порядку.

Заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2015 року, з моменту набрання постановою суду законної сили - скасувати.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Р.В. Світличний