Справа № 2а-3107/10
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-3107/10

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Бойка А.В.,
суддів: Танасогло Т.М.,
Романішин В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:
26.06.2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 29.07.2015 року, просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 при нарахуванні та виплаті йому щомісячного підвищення до пенсії, як учаснику бойових дій, в частині застосовування в період з 01.01.2000 року до 30.06.2006 року постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 при нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, в частині застосування в період з 01.01.2000 року до 31.12.2006 року постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та № 01 від 03.01.2002 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, в частині застосування в період з 01.01.2007 року постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та № 01 від 03.01.2002 року;

- визнати право позивача на щомісячне підвищення до пенсії, як учасника бойових дій, з 01.07.2006 року у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 31.03.2005 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахування щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2000 року по 31.12.2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, та з 01.01.2006 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою позивачу різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2000 року по 31.12.2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік та з 01.01.2006 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою позивачу різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково; визнано незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 при нарахуванні та виплаті позивачу щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ої групи, в частині застосування, в період з 24.02.2005 року по 31.12.2005 року; визнано незаконними дії Одеського обласного військового комісаріату, при нарахуванні та виплаті позивачу, як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період з 24.02.2005 року по 31.12.2005 року; визнано незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при нарахуванні та виплаті позивачу як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування в період з 05.03.2009 року статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону N 107V/І від 28.12.2007 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести позивачу перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 24.02.2005 року по 31.12.2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, та починаючи з 05.03.2009 року провести перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

21.09.2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв`язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2015 року та прийняття нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїх доповненнях до апеляційної скарги від 06.10.2015 року апелянт наголошував на тому, що позовні вимоги ОСОБА_1 полягали в здійсненні перерахунку пенсії як учаснику бойових дій та постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, однак суд першої інстанції, вийшов за межі позовних вимог та здійснив перерахунок пенсії позивачу як інваліду 2 групи та постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ої категорії.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Колегія суддів з матеріалів справи вбачає, що позивачу з 09.10.1998 року виплачується пенсія по вислузі років з урахуванням надбавки за участь у бойових діях та надбавки учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії.

Відповідно до частин першої та другої статті 99 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на вимоги ст. 99 КАС України, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.01.2000 року по 25.06.2005 року підлягають залишенню без розгляду через пропуск строку звернення до суду, а розгляду підлягають вимоги за період з 26.06.2005 року.

Що стосується суті позовних вимог, слід зазначити наступне:

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно положень ч.1 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 (у редакції Закону України від 12.01.2005 року), особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком до 01.01.2002 року встановлювався Постановою Кабінету Міністрів України № 342 від 19.03.1996 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 831 від 26.07.1996 року та становив 16,62 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категорія пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» мінімальна пенсія встановлювалась у розмірі 19,91 грн.

Разом з тим, згідно Закону України від 23.12.2004 року № 2291-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» частина перша статті 28 викладена в такій редакції: «Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом».

Зазначені зміни до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрали чинності з 12.01.2005 року.

В свою чергу, наявність норми, яка встановлює мінімальний розмір пенсії за віком та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов`язаних з мінімальною пенсією за віком.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

При цьому, слід звернути увагу, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку додаткової пенсії, передбаченої ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, з 26.06.2005 року при визначенні розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю за розрахункову величину слід брати мінімальну пенсію за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що Одеський обласний військовий комісаріат при нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, в період з 26.06.2005 року до 31.12.2006 року, повинен був застосовувати величину мінімальної пенсії за віком, визначену ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не постановами Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та № 01 від 03.01.2002 року.

Також колегія суддів вважає помилковим застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, в період з 01.01.2007 року постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та № 01 від 03.01.2002 року оскільки застосуванню підлягала мінімальна пенсія за віком, визначена ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2008 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, зокрема, ч.1 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладена у наступній редакції: «Особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, у період з 22.05.2008 року відновила свою дію редакція статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

В свою чергу, у 2009-2010 роках будь-яких обмежень щодо виплати особам, віднесеним до категорії 2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірах, встановлених ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено не було.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року Прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4, відповідно до якого встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14.06.2011 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України 06 липня 2011 року прийнято постанову за №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розміри пенсій для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказана постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності 23.07.2011 року.

Таким чином, до 22.07.2011 року позивач має право на виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі, встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а з 23.07.2011 року виплата такої додаткової пенсії здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Такі ж положення зазначені і в пункті 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік».

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, у період з 22.07.2011 року по 31.12.2013 року визначення порядку та розмірів виплат особам, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, делеговано Кабінету Міністрів України.

Однак, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року, не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статті 51 даного Закону.

Проте в подальшому, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року встановлено, що норми і положення ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01.01.2014 року до набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», тобто до 03.08.2014 року, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01.01.2015 року вступив в силу Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», у п.9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Узагальнюючи все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про нарахування та виплату додаткової пенсії відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягають задоволенню за періоди: з 26.06.2005 року по 31.12.2007 року; з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про нарахування підвищення до пенсії у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, чинній до 01.07.2006 року) учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів зазначає, що підвищення до пенсії визначене ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмір 150% мінімальної пенсії виплачувалось ОСОБА_1 у період з 26.06.2005 року по 30.06.2006 року, проте розрахункова величина мінімальної пенсії за віком, з якої вираховувалось підвищення, встановлювалась постановами Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та № 01 від 03.01.2002 року.

Колегією суддів вже зазначалось, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.01.2005 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що позивач у період з 26.06.2005 року по 30.06.2006 року мав право на отримання підвищення до пенсії як учаснику бойових дій у розмірі 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, колегія суддів зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 5 жовтня 2005 року № 2939-IV (далі - Закон № 2939-IV) внесено зміни, зокрема, до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», текст якої викладено в такій редакції: «Учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність» (вказана норма набрала чинності з 01.07.2006 року).

Вказане положення Закону № 2939-IV не змінювалось, таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним), у встановленому законом порядку, не визнавалось.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про нарахування позивачу надбавки як учаснику бойових дій з 01.07.2006 року у розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком не підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції також зазначає, що з 01.01.2007 року функції щодо призначення та виплати пенсій військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, які мають право на пенсію покладено на органи Пенсійного фонду України у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі ст. 99 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та постанови кабінету Міністрів України "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" від 02.11.2006 року №1522, а тому в даному випадку перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватись саме органами Пенсійного фонду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2015 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині застосовування в період з 26 червня 2005 року до 30 червня 2006 року при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, як учаснику бойових дій, розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого постановами Кабінету Міністрів України № 831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині застосування в період з 26 червня 2005 року до 31 грудня 2006 року при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого постановами Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та № 01 від 03.01.2002 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині застосування в період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року; з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого постановами Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року, № 01 від 03.01.2002 року та розміру додаткової пенсії для осіб, які віднесені до 2 категорії постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року, постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахування щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 26 червня 2005 року по 30 червня 2006 року, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 26 червня 2005 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року; з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги з 01 січня 2000 року по 25 червня 2005 року залишити без розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В.Бойко

Суддя: Т.М.Танасогло

Суддя: В.Л. Романішин