Справа № 804/13896/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Рябчук О.С. , розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Дорожник» про стягнення заборгованості ,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від07.09.2015 р. відкрито скорочене провадження у адміністративній справі. Копію ухвали направлено сторонам у справі.
Згідно ч. 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, якіберуть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом. Копія ухвали суду про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі за позовом Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 07.09.2015 р. відправлена на адресу відповідача. Проте, конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся на адресу суду 16.10.2015 р. з відміткою пошти про не вручення.
Відповідач не надавдо суду заперечень проти позову та позов не визнав.
Згідно пункту 3частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного. судочинстваУкраїни справа повинна бути розглянута у порядку скороченогопровадження не пізніше трьох днів у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, встановленого для наданняз аперечень, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженнямвідповідача.
Дослідившиматеріалисправи, суд приходить до наступноговисновку.
Відповідач є платником податків та наразі перебуває на обліку в Дніпродзержинській ОДПІГУ ДФС у Дніпропетровській області як платник податків та інших обовязкових платежів з 01.02.2001 року.
- по податку на додану вартість в сумі 4562 грн. (код платежу 14010100), який виник внаслідок несплати самостійно задекларованих зобовязань по термінах сплати: 30.05.2015р. (звітній період квітень 2015 року, сума зобовязання 1407 грн.), 30.06.2015р. (звітній період травень 2015 року, сума зобовязання 1488 грн.), 30.08.2015р. (звітній період липень 2015 року, сума зобовязання 1667 грн.);
Так, 24.03.2015 року в порядку статті 76 Податкового кодексу України фахівцем Дніпродзержинської ОДПІ здійснено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, за результатами якої складено акт №606/60/04-03-15-03-36/31329952 від 24.03.2015 року.
За висновкамивказаного акту відповідачем в порушеннявимогп.п.48.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України не подано податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.
Копія акту направлено керівникутовариства.
У зв'язку з тим, що податковий борг у відповідача виник ще у 2001 році, податковим органом направлялись перша та друга податкові вимоги на виконання п.п.6.2.2, 6.2.3 п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашеннязобов'язаньплатниківподатків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в редакції, що діяла до 01.01.2011 року, а саме: перша податкова вимога №1/30 від 10.10.2001 року на суму 6 731,00 грн. та друга №2/105 від 14.11.2001 року на суму 27 342,58 грн., які вручені відповідачу 10.10.2001 року та 14.11.2001 року відповідно.
На момент вирішення спору в судідоказівсплатисуми боргу надано не було.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і зборив порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковимобов'язкомвизнаєтьсяобов'язокплатникаподаткуобчислити, задекларувати та/абосплатити суму податку та зборувпорядку і строки, визначеніцим Кодексом, законами з питаньмитноїсправи. Податковийобов'язоквиникає у платника за кожнимподатком та збором.
Податковийобов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставіякого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичнихосіб, сумиутриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/абопені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
За правилами ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крімфізичнихосіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подаються відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями.
Згідновимог п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частинами власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, що місяця протягом 30 календарних днів, щонастають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, щонастають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крімвипадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а такожпеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарнихднів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає)йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.4 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попередньогонадсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податковувимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, щовиник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Згідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщойого передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податківабоузгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Згідноп.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користьдержави заходи щодо погашення податкового боргу такого платникаподатків шляхом стягнення коштів, які перебувають у йоговласності, а в разіїхнедостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковійзаставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечуєформування та реалізацію державної політики з адмініструванняєдиноговнеску, забезпечує формування та реалізацію державноїполітики у сфері боротьби з право порушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахункі вплатника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направлено до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу абойогочастини.
Відповідно до п. п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративног осудочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їхсукупності, суд приходить до наступного висновку.
Крім того, матеріалами справи підтверджено виконання позивачем вимог ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в редакції, що діяла до 01.01.2011 року щодо формування боржнику першої податкової вимоги №1/30 від 10.10.2001 року та другої податкової вимоги №2/105 від 14.11.2001 року.
Надіслання відповідачу податкових вимог про сплату суми боргу підтверджується матеріалами справи, докази оскарження означеної вимоги відсутні.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Дорожник» про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
- по податку на додану вартість в сумі4562,06 грн. (код платежу 1401100);
- по податку на прибуток в сумі 1020,00 грн. (код платежу 14020201);
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 26.10.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник суддіОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2