Справа № 2а/0470/8288/11
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 р. Справа № 2а/0470/8288/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Алекс" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2011 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Лівобережної МДПІ, в якому позивач просить стягнути з ТОВ «Алекс» на користь бюджету грошові кошти в рахунок погашення податкового боргу по податку на прибуток у розмірі 320 грн. 45 коп..

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ТОВ «Алекс» є платником податків та зборів і на даний час є боржником перед бюджетом. Податковий борг зазначеного підприємства становить 320,45 грн., який виник в звязку з винесенням Лівобережної МДПІ податкового повідомлення-рішення, на підставі якого здійснено нарахування податку на прибуток всього в сумі 286,70 грн. та пені в сумі 8,56 грн., які підлягають стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 12.07.2011р. відкрито провадження у справі №2а/0470/8288/11, призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 21.07.2011р.

Представник Лівобережної МДПІ в судовому засіданні вищезазначені вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду, в засідання суду не зявився, причин неприбуття не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень та доказів на їх підтвердження на пропозицію суду не наддав, в звязку з чим судовий розгляд справи відкладено на 28.07.2011 року.

Представник позивача надав суду клопотання в якому просить розглянути справу без його участі в письмовому провадженні.

Відповідач вдруге в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений; причин неявки в судове засідання не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки (ч.2 ст.49 КАС України).

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне розглянути дану справу у письмовому проваджені на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши надані документи і матеріали адміністративного позову, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

ТОВ «Алекс» зареєстровано та включено до ЄДРПОУ 07 червня 1993 року за №13422777 за юридичною адресою: 49000, АДРЕСА_1.

Відповідно до чинного законодавства відповідач є платником податків, зборів (обовязкових платежів) і перебуває на податковому обліку в Лівобережній МДПІ м.Дніпропетровська (довідка від 13.05.2011р. №6152).

За нормою ст.4 Закону України Про систему оподаткування№1251-ХІІ від 25.06.1991 року (зі змінами та доповненнями, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), (надалі Закон №1251-ХІІ), платниками податків і зборів (обовязкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).

Статтями 67, 68 Конституції України визначено обовязок кожного сплачувати податки і збори у порядку і у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

У відповідності до п.1 ст.9 Закону №1251-ХІІ платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерського звітність та інші документи і відомості, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів у встановлені законами терміни.

Згідно ч.3 ст.9 вищезазначеного Закону обовязок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обовязкового платежу) або його скасування або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Статтею 11 Закону №1251-ХІІ передбачено, що відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обовязкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платника податків і зборів (обовязкових платежів) відповідно до законів України.

Відповідно до пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами №2181-Ш від 21.12.2000р. (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Закон №2181-Ш) платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону №21841-Ш платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У відповідності до пп.17.1.1 п.17.1 ст.17 №2181-Ш, якщо платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Як вбачається зі справи, 10 грудня 2009 року старшим державним податковим ревізором-інспектором Лівобережною МДПІ на підставі п.1 ст.11 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» проведено невиїзну документальну перевірку з питання неподання податкової звітності з податку на прибуток за 11 місяців 2008 року.

Про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності подання податкової звітності складено акт №923/15-1/13422777 від 10.12.2009 року, в якому зазначено, що перевіркою встановлено порушення вимог п.п. а та другого абзацу п.п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 Закону №2181-Ш, яким встановлено, що податкові декларації подаються за базовий (податковий) період, що дорівнює місяцю протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) періоду; п.п 2 п. 7 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.06.2008 року №309, та порушення вимог пункту 22.13 ст. 22, абз. 2 пункту 16.4 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від 28.12.1994 року в редакції закону України від 24.12.2002 року №349-ІV (зі змінами та доповненнями), яким встановлено, що у терміни, визначені законодавством, платник податку подає податковому органу за місцем свого знаходження декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності.

На підставі вищезазначеного акту Лівобережною МДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 17.03.2009 року, яким визначено суму штрафної санкції з податку на прибуток в розмірі 170,00 грн., але за рахунок переплати частково були погашені нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 144,81 грн., таким чином сума несплаченої штрафної (фінансової) санкції по податковому повідомленню-рішенню становить 25,19 грн. Це податкове повідомлення-рішення направлено на адресу ТОВ «Алекс» поштою листом з повідомленням про вручення, який повернувся з відміткою пошти «фірма не зареєстрована».

Докази сплати штрафної санкції в сумі 25,19 грн. з податку на прибуток відповідачем у справі відсутні.

Також Лівобережною МДПІ м. Дніпропетровська проведено невиїзну документальну (камеральну) перевірку з питання правильності декларування податку на прибуток згідно декларації з податку на прибуток за рік 2008 року, за результатами якої складено акт №3558/15-1/13422777 від 27.05.2009 року порушення п.3.1 ст.3 Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого Наказом ДПАУ №143 від 29.03.2003 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України від 08.04.2003 року №271/7592; абз. 4.2 Наказу ДПАУ №215 від 08.05.2003 року «Про затвердження змін до податкового розяснення щодо порядку відображення в податковому обліку операцій з одержання та повернення сум повторної фінансової допомоги (позики)», пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1995 року №283/97-ВР (із змінами та доповненнями), підприємством не задекларовано суму нарахованого валового доходу на суму 1093 грн. повторної фінансової допомоги згідно договору №1 від 23.01.2009 року між фізичною особою засновником ОСОБА_2 та ТОВ «Алекс» за 2008 рік. Підприємством невірно задекларовано податкове зобовязання звітного періоду (2008 рік), що призвело до зниження суми податку на прибуток до сплати в сумі 273 грн.

На підставі вищезазначеного акту Лівобережною МДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 02.06.2009 року, яким визначено суму штрафної санкції з податку на прибуток в розмірі 286,70 грн., крім того на рахунку підприємства обліковується пеня в розмірі 8,56 грн. Це податкове повідомлення-рішення отримано директором ТОВ «Алекс» 02.06.2009 року.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення не оскаржені платником податків в установленому законом порядку.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону №2181-Ш податкове зобов'язання це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно пп.6.2.1. п.6.2 ст.6 зазначеного Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги: а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Як вбачається зі справи, Лівобережною МДПІ були сформовані перша податкова вимога від 25.02.2009 року №1/319 на суму 141,89 грн. та друга податкова вимога від 06.05.2009 року №2/627 на суму 311,89 грн., які відправлені листом з повідомлення про вручення поштового відправлення, але повернулись до Лівобережної МДПІ з штампом пошти «фірма не зареєстрована»,

Згідно з п.6.2.5 ст.6 Закону №2181-Ш у разі несплати податкових вимог, інші вимоги не формуються та не надсилаються.

У звязку з тим, що відповідач не відреагував на вищезазначені податкові вимоги та не погасив заборгованість, інші вимоги податковим податковим органом не формувались.

Позивачем надано суду довідку станом на 22.06.11р., згідно якої заборгованість відповідача з податку на прибуток на вказану дату складає 311,89 грн. та 8,56 грн. залишок несплаченої пені.

Згідно п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону №2181-Ш активи платника податків можуть бути примусово стягненні в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

У відповідності до п.п.7.1.1 п.7.1 ст.7 цього ж Закону джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна і немайнових цінностей, випуску цінних паперів, у тому числі корпоративних прав, отримані у позику (кредит), а також з інших джерел з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

В позовній заяві вказано відомі податковому органу рахунки відповідача у банках.

Згідно ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а частиною 2 статті 19 Конституції України - що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги усе вищевикладене та враховуючи, що на час розгляду даної справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, відповідних доказів не надано, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 8-12, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська до ТОВ «Алекс» про стягнення податкової заборгованості - задоволити повністю.

Стягнути з ТОВ «Алекс» (, р/р 5011, 5011 в ПАТ КБ «Приват банк», МФО 305299) на користь Державного бюджету на р/р згідно бюджетної класифікації заборгованість по податку на прибуток у розмірі 320,45 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1