Справа № 826/12351/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування розпорядження №130 від 17 березня 2015 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачами подано апеляційну скаргу, в якій останні просять скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що відповідачем порушено порядок передачі (надання) звільненого житлового приміщення іншим квартиронаймачам та ст.54 Житлового кодексу УРСР.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачів та представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 12 серпня 2008 року позивачі є співвласниками 62/100 частини квартири спільного заселення №142, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності, позивачі мають у власності одну кімнату житловою площею 17,1 кв.м, спільну кухню площею 5,9 кв.м, спільну ванную площею 2,2 кв.м, спільну вбиральню площею 1,1 кв.м, спільний коридор площею 5,5 кв.м, спільну вбудовану шафу площею 1,1 кв.м в квартирі посімейного заселення №142, що розташована на 9-му поверсі 9-поверхового будинку АДРЕСА_1

З 15 листопада 1989 року позивачі перебувають на квартирному обліку в Оболонській районній в м.Києві державній адміністрації по загальній категорії обліку, станом на 22 квітня 2014 року згідно витягу з облікової справи ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 перебувають в загальній черзі під №779.

13 травня 2014 року позивачі звернулись до голови Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації із заявою про надання їм в порядку поліпшення житлових умов, як особам, що потребують такого поліпшення, суміжну кімнату площею 10,4 кв.м, яка звільняється, в квартирі спільного заселення №142, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач листом від 27 травня 2014 року №104/ОП/КО-639-822 повідомив позивачів про відсутність у держадміністрації району правових підстав для вирішення питання надання кімнати в квартирі спільного заселення, позаяк вони є власниками займаного жилого приміщення, а не наймачами.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 15 грудня 2014 року відкрито провадження у справі 756/17384/14-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа - КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м.Києві про надання у користування вільної житлової кімнати у комунальній квартирі.

17 березня 2015 року розпорядженням Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації №130 «Про надання житлової площі», з метою тимчасового поліпшення житлових умов до підходу черги позачергового списку надано ОСОБА_5 кімнату №2 житловою площею 10,4 кв.м (загальною площею 16,4 кв.м) в загальній двокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Кімната з поточного звільнення. ОСОБА_5 одного на квартирному обліку залишено. Зобов'язано відділ обліку житлової площі видати ордер на дане жиле приміщення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного розпорядження з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на нижченаведене.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Житловим кодексом Української РСР.

Відповідно до ст.31 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

В силу вимог ч.3 ст.34 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно із ст.42 ЖК УРСР жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першою статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Статтею 43 вказаного кодексу встановлено черговість надання громадян жилих приміщень, згідно якої, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

В силу вимог ст.54 ЖК УРСР якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення.

Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання.

Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку.

У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Якщо ізольоване приміщення, що звільнилося, не може бути відповідно до правил частини другої цієї статті передано наймачеві, який проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку.

Отже, у випадку відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, передбаченого ст.54 ЖК УРСР, спір про надання у користування такого приміщення може бути вирішений у судовому порядку.

Згідно ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, серед іншого, власні (самоврядні) повноваження: управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності; делеговані повноваження: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 11 вересня 2014 року №1017 «Про деякі питання розподілу житлової площі в місті Києві» вирішено районним в м.Києві державним адміністраціям передавати Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) житлові приміщення, що звільнилися і перебувають у власності територіальної громади м.Києва.

Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з урахуванням загальноміського автоматизованого банку даних «Квартоблік» здійснювати від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розподіл та передачу в установленому порядку житлових приміщень, зазначених у пункті 1 цього розпорядження, районним в місті Києві державним адміністраціям, підприємствам, установам, організаціям.

З матеріалів справи вбачається, що актом від 14 листопада 2014 року №98 відповідач передав до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації спірну кімнату з документальним підтвердженням того, що квартира вільна, а також ще дві кімнати в трикімнатній та чотирикімнатній квартирах.

16 лютого 2015 року актом №32 спірна кімната передана відповідачу для поліпшення житлових умов громадян, які перебувають у позачерговому списку на отримання житла.

На виконання доручень Голови КМДА від 26 січня 2015 року №1801 та від 09 лютого 2015 року №1801/1 (006) за рекомендацією громадської комісії з житлових питань при Оболонській районній в м.Києві державній адміністрації на засіданні 05 березня 2015 (протокол №3), розпорядженням від 17 березня 2015 року №130 спірну кімнату надано ОСОБА_5, який на квартирному обліку перебуває один в загальному списку з 27 травня 2010 року, в позачерговому списку по категорії «онкохворі» - з 29 травня 2014 року, де значиться за №31.

Разом з тим, провадження у справі №756/17384/14-ц за позовом позивачів до Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа - КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м.Києві про надання у користування вільної житлової кімнати у комунальній квартирі відкрито 15 грудня 2014 року.

Як зазначено позивачами та не заперечується відповідачем, на момент апеляційного провадження в даній справі спір у справі №756/17384/14-ц про надання у користування вільної житлової кімнати у комунальній квартирі - не вирішено.

Таким чином, на момент прийняття відповідачем розпорядження від 17 березня 2015 року №130 про надання житлової площі ОСОБА_5, а саме кімнати №2 житловою площею 10.4 кв.м в загальній двокімнатній квартирі №142 за адресою: АДРЕСА_1, в провадженні Оболонського районного суду м.Києва вже знаходилась справа №756/17384/14-ц щодо спірного жилого приміщення, остаточне судове рішення по якій не прийнято.

В силу вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб'єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити з відповідним мотивуванням.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним в ч.3 ст.2 КАС України вимогам.

Метою та основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.

Колегією суддів встановлено та не заперечується сторонами, що на момент прийняття оскаржуваного розпорядження відповідач, який є стороною у справі №756/17384/14-ц, був обізнаний про наявність судового провадження стосовно надання у користування ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вільної житлової кімнати №2 у комунальній квартирі №142 за адресою: АДРЕСА_1. Прийняття судового рішення по справі №756/17384/14-ц в подальшому може вплинути на наявність або відсутність підстав для отримання позивачами у користування зазначеної жилої кімнати, а отже і на рішення Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації про надання житлової площі.

З наведеного вбачається, що оспорюване рішення відповідача прийнято без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, та без надання оцінки всім фактам та обставинам, що мають значення.

Підстав для неврахування відповідачем при прийнятті розпорядження від 17 березня 2015 року №130 «Про надання житлової площі», такої обставини, як наявність відкритого провадження у справі 756/17384/14-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа - КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м.Києві про надання у користування вільної житлової кімнати у комунальній квартирі, або відхилення зазначеної обставини, до суду не надано.

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване розпорядження відповідача не відповідає вимогам, визначеним ч.3 ст.2 КАС України, прийняте не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ЖК УРСР, стаття 54 якого визначає, що ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, надається наймачеві, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов, введений в дію з 01 січня 1984 року, тобто в час, коли квартири державного житлового фонду передавались в найм. Натомість, після прийняття Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі жилих приміщень здійнювали дії щодо приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизували 62/100 частини у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1, натомість, продовжують перебувати на черзі на поліпшення житлових умов, в якій знаходяться з 15 листопада 1989 року, тобто фактично не забезпечені у відповідності до чинного законодавства житлом.

Разом з тим, відповідач надав формальну відповідь від 27 травня 2014 року щодо відсутності підстав для надання суміжної кімнати позивачам, не перевіривши повно та з урахуванням усіх обставин подану заяву. При цьому, третій особі - ОСОБА_5 надана суміжна кімната, як особі, що перебуває в позачерговому списку з 29 травня 2014 року, без врахування всіх обставин щодо необхідності проживання в квартирі спільного заселення при наявності певних хвороб, як у третьої особи, так і у позивача (ОСОБА_2.).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 вересня 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 вересня 2015 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації від 17 березня 2015 року №130 «Про надання житлової площі».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.