Справа № 810/5411/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/5411/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення подання

17 листопада 2015 року 810/5411/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши подання Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Автогаражного кооперативу "Кермо" ,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду 17.11.2015 року о 09:15 год. звернулась Ірпінська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Автогаражного кооперативу "Кермо" .

Ухвалою суду від 17.11.2015 року подання залишено без руху як таке, що подано без додержання вимог, встановлених частиною третьою статті 1833 та частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (до подання не було додано доказів сплати судового збору). Суд надав заявнику строк для усунення недоліків подання до 17.11.2015 року до 16 год. 00 хв.

Станом на 17.11.2015р. 16 год. 00 хв. заявник вимоги ухвали суду про залишення подання без руху від 17.11.2015 року не виконав та правом на продовження встановленого судом строку на усунення недоліків у разі його пропуску з поважних причин, наданим статтею 102 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався.

17.11.2015 року о 15 год. 49 хв. до суду надійшло клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, в якому останній наголошував, що відповідно до роз’яснень Вищого адміністративного суду України, які викладені у листі від 02.02.2011 №149/11/13-11, податковий орган не зобов’язаний сплачувати судовий при зверненні з поданням в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України. Також, зазначив, що податковий орган є бюджетною установою, та асигнувань на звернення з позовами до суду, кошторисом на 2015 рік не передбачено.

За таких обставин податковий орган наполягав на відкритті провадження за поданням та звільненні від сплати судового збору.

Суд звертає увагу податкового органу, що за змістом статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України подання є процесуальною формою адміністративного позову, з якою органи доходів і зборів звертаються до суду у передбачених законом випадках.

При цьому, в частині, що не врегульована статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема, статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви (у тому числі подання) додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Суд зазначає, що на момент звернення заявника з вказаним поданням, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" 08.07.2011 №3674-VI.

Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Крім того, відповідно до статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана стаття встановлює можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статті спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України) всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору заявник зазначає, що він є державною, бюджетною установою, та видатків на звернення з позовами до суду, кошторисом на 2015 рік не передбачено.

В даному випадку, вказана обставина не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки відсутність видатків на сплату судового збору не свідчить про незадовільний майновий стан позивача, або інші поважні причини його матеріального становища, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Натомість вичерпний перелік випадків, коли заявник (позивач) звільняється від сплати судового збору передбачений частиною 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір", якою не передбачено звільнення податкового органу від сплати судового збору при зверненні з поданням в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд зазначає, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Судом також не можуть бути взяті до уваги посилання заявника на звільнення податкового органу від сплати судового збору на підставі листа Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 №149/11/13-11, оскільки його було видано до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 №484-VIII.

Крім того, роз’яснення, які містяться в листі Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 №149/11/13-11 в частині судового збору ґрунтувались на положеннях декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993 №7-93, який втратив чинність.

При цьому, наведені роз’яснення не є обов’язковими для суду та носять суто рекомендаційний характер.

Відповідно до частини четвертої статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів. Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Керуючись статтями 108, 160, 165, 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Подання Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Автогаражного кооперативу "Кермо" - повернути заявнику.

2. Копію ухвали, разом з поданням й доданими до нього матеріалами надіслати (видати) заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лиска І.Г.