Справа № 136/1775/15-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1775/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" жовтня 2015 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Вінницької області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області, як до адміністративного суду, із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала з огляду на таке.

Вона, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Липовецькому районі як пенсіонер, якій з 30.09.2011 року було призначено пенсію державного службовця по інвалідності згідно положень ст.37 Закону України «Про державну службу».

Позивач, вважаючи, що в процесі розрахунку їй пенсії відповідачем було допущено ряд помилок, внаслідок чого розмір пенсії значно менший а ніж визначений законодавцем, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі із заявою про перерахунок її пенсії як державного службовця. Однак в такому перерахунку їй було відмовлено. Така відмова відповідача була мотивована тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально побутові потреби, а також індексація грошових доходів населення не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу», як складові заробітної плати, а тому не можуть бути враховані під час обчислення її пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», відтак підстав для перерахунку пенсії згідно довідки №155-06-38-04 від 30.09.2011 року немає.

На думку позивача, такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства, з огляду на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця. За змістом ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. В даному випадку мають перевагу спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N1058- IV та стаття 66 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788XІІ».

Ураховуючи наведені обставини в контексті матеріальних норм права, позивач просила суд визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області по неврахуванню при призначенні та обчисленні їй, ОСОБА_1, пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу», інших виплат, а саме: сум індексації грошових доходів та матеріальних допомог; визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області щодо відмови у перерахунку призначеної їй, ОСОБА_1, пенсії із урахуванням інших виплат, а саме: сум індексації грошових доходів та матеріальних допомог; зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області здійснити з 30.09.2011 року перерахунок призначеної їй, ОСОБА_1, пенсії державного службовця, з урахуванням інших виплат, а саме: сум індексації грошових доходів та матеріальних допомог, зазначених у довідці №18/06-38/04 від 23.09.2015 року, провести виплату донарахованих сум з дня виникнення права на пенсію по інвалідності та згідно Закону України «Про державну службу», чинного на момент призначення пенсії та при подальшому (черговому) нарахуванні, виплаті чи перерахунку пенсії враховувати суми матеріальної допомоги та індексації.

07.10.2015 року ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області було відкрито скорочене провадження у даній справі.

На виконання вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України копію ухвали невідкладно надіслано відповідачеві з копією позовної заяви та документів доданих до неї.

13.10.2015 року ухвалою суду вказану справу було призначено до загального розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача, яка діяла на підставі довіреності Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі ОСОБА_2, позовні вимоги не визнала, свою позицію з даного спору аргументував наступним чином, надавши суду письмове заперечення.

Позивач, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Липовецькому районі з 21.06.2011 року як пенсіонер, якій призначена пенсія за віком, згідно положень Закону України «Про державну службу». З 30.09.2011 року позивачці була призначена пенсія державного службовця по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з моменту звернення із такою заявою, тобто 30.09.2011 року в розмірі 90% від заробітної плати.

Позивач зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Липовецькому районі про, але їй було повідомлено листом про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби таіндексація грошових доході населення не передбаченні в ст. 33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати, а тому не враховуються під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Така позиція відповідача ґрунтується на тому, що згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.33 Закону України «Про державну службу», матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою заробітної плати, а сам факт утримань із сум допомоги та індексації збору на обовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Зважаючи на те, що зміни до чинного законодавства, зокрема до Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 не вносились, відповідно і при визначенні заробітної плати та обчислення пенсії позивачеві включались складові заробітної плати, передбачені вищевказаними нормативно правовими актами.

За наведених обставин, відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке.

Згідно Пенсійного посвідчення № виданого 24.02.2014 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи як державний службовець у розмірі 90 % з 30.09.2011 року.

Обставини щодо виду пенсії, її розміру та дати з якої вона призначена сторонами спору визнавались, а відтак в силу ст.72 КАС України не викликають сумніву тому не потребують доказування.

Позивач, вважаючи, що має право на перерахунок отримуваної нею пенсії по інвалідності державного службовця з урахуванням інших видів виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально побутових питань, індексації заробітної плати звернулась до відповідача із заявою відповідного змісту додавши довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» видану 23.09.2015 року за №15 Управлінням Пенсійного фонду України у Липовецькому районі, де вона працювала на посаді заступника начальника управління.

Як убачається із листа - відповіді Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області від 25.09.2015 року за №24-к на звернення ОСОБА_1 від 22.09.2015 року, останній було відмовлено у перерахунку її пенсії згідно наданої довідки №155-06-38-04 від 30.09.2011 року. Така відмова відповідача ґрунтувалась на положеннях ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року за №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими не визначено, що матеріальна допомога та індексація грошових коштів входять до складу заробітної плати.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмову у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших видів виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально побутових питань, індексації заробітної плати протиправною такою, що порушують її права на отримання пенсії у розмірі визначеному законом, звернулась до суду із даним позовом.

Статтею 6 КАС України визначено право особи на судовий захист, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом перевірялось чи вчинені дії субєкта владних повноважень на предмет дотримання ним правомірної адміністративної поведінки.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, тобто станом на 30.09.2011 року), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За змістом ч.3 наведеної статті, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону № 108/95?ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежне від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, та інших справах, зокрема №121-97а13, №121-125а13, в яких ВСУ звернув увагу на те, що в даному випадку мають перевагу спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин це стаття 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N° 1058- IV та стаття 66 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788XІІ».

Відповідно до ст..244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Окрім цього, згідно з позицією висловленою в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 14.05.2013 року та 28.05.2013 року, листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.05.2013 року Про індексацію заробітної плати, визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших видів, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховується при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація до зазначеного переліку не входить.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що підлягають врахуванню до суми заробітної плати для призначення пенсії суми матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати.

Що ж стосується визначення дати з якої необхідно здійснювати такий перерахунок, то варто вказати на таке.

Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З аналізу вказаної норми слідує, що підставою для перерахунку пенсії у визначені цією нормою строки є виникнення права на збільшення розміру пенсії.

У позивача право на збільшення розміру пенсії виникло у зв'язку з отриманням довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу від 30.09.2011 року, а відтак ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Оскільки позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області із заявою про перерахунок пенсії 23.09.2015 року, перерахунок її пенсії необхідно провести з 01 жовтня 2015 року.

Встановлені судом обставини у даній справі вказують на те, що відповідачем було вчинено дії не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а відтак є очевидним протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням усіх виплат з яких сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак з урахуванням часу коли позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії - 23.09.2015 року та встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині визнання дій щодо відмови протиправними та зобовязання здійснити перерахунок з 01 листопада 2015 року, в решті вимог суд вважає слід відмовити за їх безпідставності.

Вирішуючи питання судових витрат суд керується нормами ст..94 КАС України, а тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 36,54 гривень пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст..33, 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці»№ 108/95?ВР, ст.41 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865, ст.3, 6-9, 69-71, 94, 158-163, 167,183-2, 237, 244-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших видів виплат: матеріальної допомоги та сум індексації заробітної плати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області провести з 01 жовтня 2015 року перерахунок призначеної 30.09.2011 року пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно вимог ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на час призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводяться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги, а також індексацію заробітної плати.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 36,54 гривень компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанову допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або після розгляду апеляційної скарги у випадку її подання будь якою зі сторін.

Суддя:ОСОБА_3