Справа № К/9991/41141/11-С
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Київ К/9991/41141/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Вінницької області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості по заробітній платі,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про: визнання протиправними дій відповідачів щодо допущення заборгованості по заробітній платі, щомісячному грошовому утриманню працюючих суддів з врахуванням індексації та компенсації втрати частини заробітної плати і щомісячного грошового утримання працюючих суддів; стягнення з Державної судової адміністрації України заборгованість по заробітній платі за період з 1 липня 2008 року по 30 червня 2010 року з врахуванням компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати в загальній сумі 140031 грн 91 коп.; стягнення з Державної судової адміністрації України заборгованості по щомісячному грошовому утриманню працюючих суддів за період з 15 квітня 2007 року по 30 червня 2010 року з врахуванням компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати в сумі 171032 грн; зобов'язання Міністерства фінансів України та Державного казначейства України провести видатки з Державного бюджету України для Державної судової адміністрації України.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо допущення заборгованості по заробітній платі, щомісячному грошовому утриманню працюючих суддів з урахуванням індексації та компенсації втрати частини заробітної плати і щомісячного грошового утримання працюючих суддів. Стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період з 1 липня 2008 року по 30 червня 2010 року з урахуванням компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати, а всього в розмірі 140031 грн 91 коп. Стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_2 заборгованість по щомісячному грошовому утриманню працюючих суддів за період 15 квітня 2007 року по 30 червня 2010 року з урахуванням компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати, а всього в розмірі 171032 грн. Зобов'язано Державне казначейство України провести видатки в сумі 311063 грн 91 коп. з Державного бюджету, передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою «виконання рішень судів на користь суддів» по даному судовому рішенню. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2010 року, прийнято нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновків про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 з лютого 2002 року працює на посаді судді апеляційного суду Вінницької області.

Заробітна плата позивача обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн, встановленого станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

У статті 6 Конституції України міститься правова норма, згідно з якою державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Статус суддів, відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України, визначається виключно законами України.

Незалежність та недоторканість суддів на час виникнення спірних правовідносин гарантувалась нормами Закону України «Про статус суддів».

Згідно зі статтею 44 вказаного Закону заробітна плата судді, як складова його матеріального і соціально-побутового забезпечення, є елементом статусу судді. Вона складалась з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. У свою чергу посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

У такий спосіб законодавець диференційовано вирішив питання про оплату праці суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів, які виконують ще й обов'язки на адміністративних посадах, з тим, щоб досягти справедливого співвідношення в оплаті праці в залежності від обсягу виконуваної роботи.

Іншого законодавчого акту з питань оплати праці суддів немає.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про оплату праці» умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного Закону 30 червня 2005 року та 3 вересня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв постанови №514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», згідно з абзацом другим пункту 1 якої посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 1 червня 2005 року становив 15 розмірів мінімальної заробітної плати, та №865 «Про оплату праці суддів», якою затверджена Схема посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано, виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати.

Постанова Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 повинна була набрати чинності з 1 січня 2006 року. Однак до набрання чинності вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» було зафіксовано розрахункову величину для обчислення посадових окладів працівників певних установ, що фінансуються з бюджету, у тому числі й суддів, у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати - 332 грн.

Іншою постановою від 31 грудня 2005 року №1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865» внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865, зокрема, постанову доповнено пунктом 4-1, згідно з яким також встановлено, що розміри посадових окладів, передбачені постановою від 3 вересня 2005 року №865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн і у подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться. Такі зміни були внесені до постанови від 3 вересня 2005 року №865 до набрання нею чинності.

При обчисленні посадового окладу в якості сталої (розрахункової) величини Кабінет Міністрів України використав встановлений з 1 вересня 2005 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» розмір мінімальної заробітної плати 332 грн, що виключало можливість її збільшення у випадку підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що встановлення сталої (розрахункової) величини для обчислення розмірів посадових окладів суддів та внесення відповідних доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 відбулося до моменту набрання нею чинності, ця постанова у редакції до внесення доповнень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року №1310 не була введена в дію, тому відсутні підстави для висновку про те, що ці нормативні акти суперечать Закону України «Про статус суддів». Отже, висновок суду першої інстанції про незаконність дій відповідача не відповідає нормам матеріального права.

Крім того, постановою Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2011 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року скасовано, у задоволенні позову про визнання незаконними та скасування зазначених постанов Кабінету Міністрів України відмовлено.

При цьому касаційним судом зазначено, що оскаржувані постанови не звужують існуючі гарантії незалежності суддів. Постанови Кабінету Міністрів України, що є предметом оскарження, не суперечать Закону України «Про статус суддів», прийняті в межах повноважень Кабінету Міністрів України.

Отже, судом касаційної інстанції у справі щодо оскарження нормативно-правового акту органу виконавчої влади висловлено правову позицію щодо законності пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним судового рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб