Справа № 812/795/15
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/795/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Кисельова Є.О.,

за участі секретаря: Бутенко К.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача 1: не прибув,

представник відповідача 2: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області про визнання незаконними дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі -позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі (далі - УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області, відповідач 1), відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області (далі - ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області, відповідач 2) про визнання дій та бездіяльності протиправними.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу стало відомо про незаконне стягнення з його пенсії грошових коштів, тому він був змушений звернутися з запитом до УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області стосовно надання пояснень по вказаному факту порушень та документів для спростування або підтвердження вказаному.

06.09.2013 року на запит від 28.07.2013 року УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області надійшла відповідь, відповідно до якої підтвердилось саме незаконне стягнення з пенсії позивача штрафної санкції в розмірі 170,00 грн. відповідно до винесеної постанови відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області від 21.06.2013 року №1084.

Враховуючи, що позивачу не було відомо про наявність подання УПФУ в Новоайдарському районні Луганської області до відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, за яким винесено постанову про примусове стягнення на пенсію, позивач подав на адресу відповідача 1 заяву від 09.09.2013 року.

Також зазначає, що 23.09.2013 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом на дії особи з назвою «ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області». 11.12.2013 винесено постанову у справі № 812/8177/13-а адміністративний позов ОСОБА_2 до особи з назвою «ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області» задоволено. Визнано протиправними дії ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області щодо не надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивач вважає, що відповідачем порушено його майнові права.

У зв'язку з викладеним позивач просить суд визнати незаконними дії та бездіяльність особи «УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області» стосовно винесення та надсилання клопотання до ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області про примусове стягнення пенсії; визнати незаконними дії та бездіяльність державного виконавця, який представляє інтереси особи з назвою «ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області» та які призвели до незаконного стягнення з пенсії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що 21.08.2015 позивач звернувся до ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області із заявою у відповідності до ч.3 ст.8, ст. 55 Конституції України, в якій просив надати копії належним чином завірених документів виконавчого провадження по відношенні ОСОБА_2, з моменту відкриття і станом на 21.08.2015. 25.08.2015 позивач отримав відповідь на вказану заяву та копії документів виконавчого провадження, серед в яких була надана копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2015 у зв'язку з тим, що УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області борг утримано з боржника у повному обсязі. Проте, вказану постанову на адаресу позивача державний виконавець не направляв, у зв'язку з чим вимушений був звернутися до суду з даним позом для захисту порушених прав. Просив врахувати те, що позивач дізнався про порушення своїх справ саме 25.08.2015, коли отримав копії виконавчого провадження, а тому одразу звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача - УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області в судове засідання не прибув, однак від нього до канцелярії суду було надано заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача - ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом надання заперечень проти позову у встановлений судом строк не скористався. Заяви про визнання позовних вимог або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Надав на електронну адресу суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про час і місце розгляду судової справи з участю їх повноважних представників, для реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.4 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464 та п. 7.2.4 Розділу VІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-5 та зареєстрованої в Мінюсті України 27.10.2010 № 994/18289 встановлено, що за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», накладається штраф у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ч.2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» за іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

З аналізу зазначених норм вбачається, що сторони виконавчого провадження, у даному випадку - УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області, мають право заявляти клопотання та заяви щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника.

05.11.2012 відповідачем 1 винесено вимогу № ф-211/у про стягнення з ОСОБА_2 недоїмки зі сплати внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 2312,07 грн. (а.с.53), яку у відповідності до ч.2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» направлено на адресу відповідача 2 разом із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.54). Вказана вимога УПФУ позивачем в передбаченому законом порядку не була оскаржена, про що також в ході розгляду не заперечувалося представником позивача.

Оглядом вказаної заяви від 18.07.2013 про примусове відкриття виконавчого провадження встановлено, що УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області просить звернути стягнення на пенсію боржника - ОСОБА_2

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач 1 скористався правом приймати рішення щодо направлення клопотання до відповідача 2 про примусове стягнення з пенсії позивача, визначеного вимогами ст.ст.12,68 Закону України «Про виконавче провадження», відтак у задовлення позовних вимог про визнання незаконними дій стосовно винесення та надсилання клопотання до ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області про примусове стягнення з пенсії слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій та бездіяльність державного виконавця, ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області», які призвели до незаконного стягнення, на думку позивача, з пенсії, судом встановлено наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону № 606 передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1 та 2 статті 8 Закону № 606 визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Статтею 11 Закону №606 визначені обов'язки і права державних виконавців, - державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені гарантії прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні.

У відповідності із статтею 17 Закону №606, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.11. 2012 управлінням Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області було винесено вимогу № ф-211-у стягнення недоїмки, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.53).

Частиною 1 статті 19 Закону №606 передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до частинами 1, 2, 5, 6 статті 25 Закону №606, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 31 Закону №606 визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З огляду матеріалів виконачого провадження ВП №39400383 наданого відповідачем 2 на електронну адресу суду вбачається, що управлінням Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області 18.07.2013 року було подану заяву №4826/08-08 про звернення стягнення на пенсію боржника - ОСОБА_2 на підставі вимоги УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області від 05.11.2012 № ф-211-у (а.с.53,54).

Так, 18.07.2013 року на підставі відповідної заяви відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №39400383 по примусовому виконанню вимоги УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області від 05.11.2012 № ф-211-у (а.с.61).

Відомості про її направлення позивачеві та її отримання в матеріалах справи відсутні, а також відсутні в матеріалах виконавчого провадження ВП №39400383 наданих відповідачем на електронну адресу суду.

16.08.2013 року відповідачем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №39400383 (а.с.58).

16.08.2013 відповідачем було винесено постанову про зверення стягнення на песію ОСОБА_2 на погашення боргу у сумі 2312,07 грн. (а.с.60).

Також встановлено, що 20.08.2013 відповідачем 2 за вих. № 2829 було спрямовано запит начальнику відділу ДАІ з обслуговування Новоайдарського району УДАІ УМВС в Луганській області з метою з'ясування наявності зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_1), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56).

20.08. 2013 відповідачем 2 за вих. № 2829 було спрямовано запит начальнику РКПТІ смт.Новоайдар запит з метою з'ясування наявності зареєстрованих за ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_1), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, квартири (будинку) та іншого майна на праві власності (а.с.56).

Відповідно до ч.8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно із ч.1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до п.п.5.1.1 п.5.1 розділу 5 наказу про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 № 865/4158, звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті,

вилученні та примусовій реалізації.

З аналізу зазначених норм вбачається,що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання та стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

Оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем 2 не було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2013, не було надано строку для добровільного виконання зазначеної постанови, не було направлено усіх необхідних запитів щодо з'ясування майнового стану божника, та не впевнившись у відсутності майна боржника необхідного для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію позивача для погашення боргу у сумі 2312,07 грн., тому суд дійшов висновку, що відповідач 2 діяв в порушення вимог ст.ст. 52,68 Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії в частині порушення порядку звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_2 є протиправними.

За приписами частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що позивач просив суд визнати незаконними дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області, які призвели до незаконного стягнення з пенсії, проте позивачем чітко не зазначено які саме дії необхідно визнати незаконними, а тому з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням встановленим судом порушень прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії в частині порушення порядку звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_2

Що стосується вимог позивача про визнання незаконною бездіяльності ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області, яка призвела до незаконного стягнення з пенсії ОСОБА_2, то вони також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч.1 ст.17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акта індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта /суб'єктів/, дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із правового аналізу вказаних норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що відповідач 2, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання протиправними дій ВДВС Новоайдарського РУЮ Луганської області в частині порушення порядку звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_2, встановленого ст.ст. 52, 68 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 94 КАС України та Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час звернення позивача до суду з даним позовом. У зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача судових витрат відповідно до задоволеної частини вимог - у сумі 36,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 11, 17, 18, 71, 72, 94, 158-163, 167, 259 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області про визнання незаконними дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області в частині порушення порядку звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 17 листопада 2015 року.

Суддя Є.О. Кисельова