Справа № 812/727/15
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/727/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кисельової Є. О.,

при секретарі судового засідання Бутенко К.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» до Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення про повернення коштів та застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» (далі ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова», позивач) звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі відповідач) про скасування рішення про повернення коштів та застосування фінансових санкцій.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем у період з 03.12.2013 по 18.12.2013, відповідно до наказу від 15.10.2013 № 195 та направлення на перевірку від 03.12.2013 № 631 головними спеціалістами Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено перевірку з питань повноти та своєчасності сплати та повернення страхових коштів до бюджету Фонду при використанні матеріального забезпечення за період з 01.10.2012 по 30.09.2012.

Уході перевірки було встановлено порушення п.15, п.16 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266, а також ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», тощо.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 27.12.2013 № 126/01-10-2545 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням та просить його скасувати в частині повернення коштів Фонда та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності в частині призначення, нарахування та виплати допомоги в робочих днях при змінному графіку роботи для застрахованих осіб, період непрацездатності яких, згідно графіка роботи у третю та четверту зміну, припадає на дві дати, також в частині призначення та оплати матеріального забезпечення робітникам, які не являються застрахованими особами-учням учбових закладів, що проходили виробничу практику згідно договорів, укладених з ПАТ «Лисичанськвугілля».

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи та подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» є юридичною особою, зареєстрованою виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 08.02.2013 за № 8000049 (а.с.7-10).

У період з 03.12.2013 по 18.12.2013, відповідно до наказу від 15.10.2013 № 195 та направлення на перевірку від 03.12.2013 № 631 головними спеціалістами Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено перевірку з питань повноти та своєчасності сплати та повернення страхових коштів до бюджету Фонду при використанні матеріального забезпечення за період з 01.10.2012 по 30.09.2012 (а.с. 11-14).

Уході перевірки було встановлено порушення п.15, п.16 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266, а також ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», тощо.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 27.12.2013 № 126/01-10-2545 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності (а.с. 26-27).

Позивачем було подано заперечення на акт перевірки та рішення про повернення коштів, проте у задоволенні скарг було відмовлено та оскаржуване рішення залишено без змін (а.с.5-23).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до табелів виходів за жовтень 2012-вересень 2013 року та листків непрацездатності 58 працівників відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", останній день хвороби вказаних осіб припадав на початок зміни, яка закінчувалась у день, який визначено у листках непрацездатності як день "стати до роботи".

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій.

Згідно зі статтею 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати, у разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до пункту 1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.04.2008 року №189, випадком тимчасової непрацездатності вважається тимчасова непрацездатність, яка триває безперервно від початку визначеного захворювання, травми тощо, підтверджується видачею листка непрацездатності, заповненого у відповідності до вимог чинного законодавства, з можливим продовженням лікування в одному або декількох закладах охорони здоров'я до відновлення працездатності, що підтверджується закриттям листа непрацездатності - "Стати до роботи" (у графі "Стати до роботи" зазначається число і місяць, коли працівнику слід приступати до роботи).

Отже, оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266, сума страхових виплат застрахованій особі та оплати за перших п'ять днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця розраховується шляхом множення суми денної (годинної) виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної (середньогодинної) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачено законодавством, на кількість: днів (годин), які підлягають оплаті за графіком роботи підприємства, установи, організації (структурного підрозділу підприємства, установи, організації або за індивідуальним графіком роботи), - для допомоги по тимчасовій непрацездатності та оплати за перших п'ять днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця.

Згідно з пунктом 15 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266, у разі, коли робочий час підсумовується або його облік ведеться в годинах, а також, коли в місяцях розрахункового періоду, за який обчислюється середня заробітна плата, або в періоді, за який виплачується допомога, встановлюється неповний робочий день, для розрахунку застрахованій особі допомоги по тимчасовій непрацездатності та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця застосовується середньогодинна заробітна плата.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року №455, листок непрацездатності у разі захворювання чи травми видається на весь період тимчасової непрацездатності, до її відновлення або до встановлення групи інвалідності медико-соціальною експертною комісією.

При втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

В окремих випадках, коли захворювання вимагає тривалого лікування, наприклад, у разі важких травм та туберкульозу періодичність оглядів ЛКК з продовженням листка непрацездатності може бути не рідше 1 разу на 20 днів залежно від тяжкості перебігу захворювання.

Пунктами 1, 3.12, 3.13 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406, визначено, що листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

У графі "Звільнення від роботи" у першому стовпчику "З якого числа" дата видачі листка непрацездатності (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику "До якого числа включно" дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику "Підпис та печатка лікаря" продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря.

У графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового ЛН.

У відповідності до статей 57, 58, 139, 142 Кодексу законів про працю України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачаються правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

При змінних роботах працівники чергуються в змінах рівномірно в порядку, встановленому правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Перехід з однієї зміни в іншу, як правило, має відбуватися через кожний робочий тиждень в години, визначені графіками змінності.

Працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Таким чином, працівники зобов'язані дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, тобто працівник зобов`язаний після відновлення працездатності приступити до роботи у час початку відповідної зміни (у разі якщо на підприємстві існує змінний режим роботи) або у час початку роботи підприємства (установи) відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку.

Жодним нормативним актом не передбачено обов'язок працівника приступити до роботи о 00:00 годині суток, на які припадає відновлення працездатності, або у вихідний день.

Судом встановлено, що відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова», які працюють на підземних роботах передбачено 4-х змінний режим з наступним розкладом та тривалістю: 1 зміна з 8 до 14 години, 2 зміна з 14 до 20 години, 3 зміна з 20 до 2 годині, 4 зміна 2 до 8 години. Тобто, 2 години третьої зміни та 6 годин четвертої зміни фактично припадають на наступну добу, але відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку і графіків змінності враховується як години відпрацьовані за добу, на яку припала перша зміна.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Державного комітету статистики України від 35.12.2008 року №489. У табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про зміну за графіком, вихідні дні, фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць дні, в тому числі надурочні, нічні години роботи та інше, а також перебування на лікарняному, у відпустці тощо.

На вугільних підприємствах "робоча" зміна починається не з 0 годин як календарна, а о 8 годині ранку (з першої зміни). Таким режимом роботи передбачено, що підземні роботі в третю зміну часткового працюють у календарній добі, наступній за днем виходу на роботу. Вихід на роботу в середині зміни законодавством не передбачено. До того ж це суперечить чинній нарядній системі, бо працівник перед початком зміни повинен отримати наряд на виконання робіт та інструктаж щодо отримання техніки безпеки на робочому місці.

Також встановлено, що у табелях обліку та використання робочого часу позивача на кожного працівника заповнюється три рядка, у першому зазначається номер зміни (1, 2, 3, 4) або вихідний. Режим роботи три робочих дні один вихідний. У другому та третьому рядках зазначається час спуску та підйому працівників які зайняті на підземних роботах або час початку та закінчення роботи.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266, дозволяє застосовувати середньогодинну заробітну плату для визначення розміру допомоги з тимчасової непрацездатності у випадках, коли для підрахунку робочого часу працівників ведеться підсумований облік робочого часу.

Цим Порядком не передбачено поділ зміни на частини для оплати листків непрацездатності застрахованої особи в залежності від графіку виходу працівника на роботу, у т.ч. у випадках багатозмінного режиму роботи.

Для розробки єдиного підходу щодо оплати листків непрацездатності особам, які працюють за змінним графіком роботи, 12.05.2011 року у Міністерстві соціальної політики України проведено узгоджувальну нараду з представниками Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Профспілки працівників вугільної промисловості України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, на якій прийнято рішення при оплаті листків непрацездатності особам, які працюють за змінним графіком роботи, керуватись листом Мінпраці України з цього питання від 29.01.2010 року №21/18/99-10 як органу, якому надано право давати роз'яснення щодо застосування Порядку, та органу державного нагляду за діяльністю фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У зазначеному листі Мінпраці рекомендовано Фонду "з метою недопущення порушення прав застрахованих осіб на отримання в повному обсязі допомоги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, приймати до заліку оплачені за рахунок коштів Фонду години протягом всієї тривалості робочої зміни, яка переходить на іншу добу, якщо на початок зміни застрахована особа була непрацездатною".

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №1266 надано право Міністерству праці та соціальної політики давати роз'яснення щодо застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, а зміст листа Мінпраці України від 29.01.2010 року №21/18/99-10, як вірно вказано судами попередніх інстанцій, не суперечить загальним засадам та змісту законодавства щодо соціального страхування з тимчасової непрацездатності, тому його положення слід застосовувати до спірних правовідносин.

Статтею 61 Кодексу законів про працю України встановлено, що запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу.

Таким чином, оплата тимчасової непрацездатності працівникам повинна проводитися за всю тривалість робочої зміни, яка переходить на другу добу, якщо на початок зміни застрахована особа була непрацездатною.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для скасування рішення Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 27.12.2013 № 126/01-10-2545 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій в частині повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за оплату листків непрацездатності при змінному графіку роботи у розмірі 8270,87 грн.

Щодо позовних вимог про скасування рішення від 27.12.2013 № 126/01-10-2545 в частині призначення та оплати матеріального забезпечення робітникам, які не являються застрахованими особами-учням учбових закладів, що проходили виробничу практику згідно договорів, укладених з ПАТ «Лисичанськвугілля», судом встановлено наступне.

22.06.2013 між позивачем та ДРТНЗ «Лисичанський професійний гірнично-промисловий ліцей» укладено договір №38 про надання робочих місць для проходження учнями ДРТНЗ «Лисичанський професійний гірнично-промисловий ліцей» виробничої практики, відповідно до умов якого навчальний заклад направляє своїх учнів для проходження виробничої практики, а підприємство надає учням обладнані робочі місця для проходження виробничої практики. До вказаного договору також надало список учнів, яких було направлено ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «шахта ім. Д.Ф. Мельникова».

29.11.2012 між позивачем та Лисичанським гірничим технікумом було укладено договір № 102 про надання робочих місць для проходження студентами виробничої практики, відповідно до умов якого навчальний заклад направляє своїх учнів для проходження виробничої практики, а підприємство надає учням обладнані робочі місця для проходження виробничої практики. До вказаного договору також надало список учнів, яких було направлено ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «шахта ім. Д.Ф. Мельникова».

Згідно із статтею 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Особам, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, видається свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яке є єдиним для всіх видів страхування. Порядок видачі та зразок свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 «Порядку надання робочих місць для проходження учнями, слухачами професійно-технічних навчальних закладів виробничого навчання та виробничої практики», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.1999 року № 992, учні, слухачі професійно-технічних навчальних закладів на час виробничого навчання та виробничої практики до складу (списку) і штатного розпису працівників підприємства не включаються.

Відповідно до пункту 8 «Порядку надання робочих місць для проходження учнями, слухачами професійно-технічних навчальних закладів виробничого навчання та виробничої практики», професійно-технічний навчальний заклад та підприємство, що надає робочі місця або навчально-виробничі ділянки, не пізніше двох тижнів до початку виробничого навчання та виробничої практики зобов'язані укласти на основі типового договору, що додається, договір про надання робочих місць або навчально-виробничих ділянок для проходження учнями, слухачами виробничого навчання та виробничої практики. У договорі зазначається кількість учнів, слухачів за професіями, спеціальностями та спеціалізаціями, терміни, умови і порядок проведення виробничого навчання та виробничої практики, забезпечення відповідних умов і безпеки праці на рівні нормативних вимог, інші взаємні зобов'язання сторін та термін дії договору.

Згідно із пунктом 9 «Порядку надання робочих місць для проходження учнями, слухачами професійно-технічних навчальних закладів виробничого навчання та виробничої практики», перед початком виробничого навчання та виробничої практики керівник підприємства видає наказ про персональний розподіл учнів, слухачів професійно-технічного навчального закладу на робочі місця або навчально-виробничі ділянки виробничих підрозділів чи створює учнівські самостійні навчально-виробничі підрозділи та визначає відповідно до змісту робочих навчальних програм види робіт, а також призначає з числа інженерно-технічних працівників та кваліфікованих робітників підприємства відповідальних за проведення виробничого навчання та виробничої практики, забезпечення умов і безпеки праці на рівні нормативних вимог, установлює системи оплати праці учнів, слухачів за фактично виконаний обсяг робіт відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки).

Відповідно до пункту 17 «Порядку надання робочих місць для проходження учнями, слухачами професійно-технічних навчальних закладів виробничого навчання та виробничої практики», за всі роботи, виконані учнями, слухачами за період виробничого навчання та виробничої практики відповідно до виробничих завдань, підприємство нараховує їм заробітну плату згідно з установленими системами оплати праці за нормами, розцінками, ставками (окладами) з урахуванням коефіцієнтів, доплат і надбавок.

Нараховані учням, слухачам кошти переказуються для виплати на рахунок професійно-технічного навчального закладу або виплачуються їм безпосередньо підприємством не пізніше п'яти днів після виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлене міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб, є платниками єдиного внеску.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», базою для нарахування єдиного внеску для зазначених платників є суми нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці» , та суми винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку надання робочих місць для проходження учнями, слухачами професійно-технічних навчальних закладів виробничого навчання та виробничої практики, учні, слухачі учбових закладів, які згідно з договором, укладеним між професійно-технічним навчальним закладом та підприємством, проходять виробничу практику та виробниче навчання на підприємстві, не включаються до складу (списку) і штатного розпису працівників підприємства.

Відповідно до листа Пенсійного фонду України від 14.08.2012 року №18973/03-20 щодо нарахування та утримання єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з сум заробітної плати, яка виплачується учням за час навчальної практики, учні, які проходять виробничу практику, не є штатними працівниками підприємства, а отже, не перебувають у трудових відносинах з підприємством, тому єдиний внесок на заробітну плату учнів, яка виплачується їм при проходженні виробничої практики, не нараховується та не утримується.

Враховуючи, що учні Лисичанського професійного гірничо-професійного ліцею та Лисичанського гірничого технікуму на момент нарахування та виплати їм коштів не були найманими працівниками у розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», тому компенсація витрат заробітної плати внаслідок тимчасової втрати працездатності не може бути виплачена за рахунок коштів Фонду.

Оскільки, громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, під час проходження виробничої практики у ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «шахта ім. Д.Ф. Мельникова» не були застрахованими особами відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а тому листки непрацездатності останнім, в порушення вимог статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», були оплачені за рахунок коштів Фонду безпідставно, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Що стосується вимоги позивача про скасування рішенні від 14.01.2014№ 01-10-29, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Статтею 13 Закону №2240 передбачено повноваження виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, зокрема, забезпечує цільове використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Відповідно до ст. 30 Закону №2240, страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до частини першої статті 21 та статті 22 цього Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Право розглядати справи про адміністративні правопорушення і застосовувати фінансові санкції мають керівник виконавчої дирекції Фонду, його заступники, керівники виконавчих дирекцій відділень Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх заступники, керівники районних, міжрайонних, міських, районних у містах виконавчих дирекцій відділень Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення від 14.01.2014№ 01-10-29 було прийнято директором Лисичанської міської виконавчої дирекції за порушення позивачем законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, при прийнятті оскаржуваного рішення, діяв в межах повноважень, наданих йому діючим законодавством України, а тому в задоволенні позовних вимог щодо скасування рішенні від 14.01.2014№ 01-10-29 висновків про порушення вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" слід відмовити.

Щодо посилань представника відповідача у письмових заперечення на адміністративний позов на практику ВАСУ, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а також відповідно до абз.2 ст. 244 КАС України суд застосовує правову позицію викладену у постановах Верховного суду України, а тому надана судова практика ВАС України не може бути застосована як саме правова позиція з цього питання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України Про судовий збір у редакції, що діяла на час звернення позивача до суду. У звязку з частковим задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача судових витрат відповідно до задоволеної частини вимог у сумі 91,00 грн.

Керуючись статтями 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Аміністративний позов публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» до Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення про повернення коштів та застосування фінансових санкцій задовольнити частково.

Скасувати рішення Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 27.12.2013 № 126/01-10-2545 в частині повернення коштів Фонда та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності в частині призначення, нарахування та виплати допомоги в робочих днях при змінному графіку роботи для застрахованих осіб, період непрацездатності яких, згідно графіка роботи у третю та четверту зміну, припадає на дві дати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» судові витрати в сумі 91 грн. 00 коп. (дев'яносто однієї грн. 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 06 листопада 2015 року.

Суддя ОСОБА_7