Справа № 812/910/15
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/910/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кисельової Є. О.,

при секретарі судового засідання Бутенко К. В.,

за участю сторін:

представник позивача не прибув,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» ( далі - ПРАТ «ЛИНІК», позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 23.08.2013 позивачем отримано акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за квітень 2013 року та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за травень 2013» за №27/17-202/32292929 від 23.08.2013.

На піставі акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 06.09.13 на сумму 11 891 196,00 грн., та форми «В 1» № НОМЕР_2 від 06.09.2013 на сумму 3 720 628, 50 грн.

Підставами винесення ППР згідно з акта перевірки зводяться до наступного:

-операції підприємства не спрямовані на отримання економічного ефекту від господарської діяльності, однак операції поставки товарів і послуг від контрагентів пов'язанні з господарською діяльністю, мають ділову мету та спрямовані на виконання трудового, екологічного, адміністративного законодавства та законодавства щодо цивільної безпеки;

-позивач не має права формувати податковий кредит ПДВ, оскільки його основна діяльність (реалізація нафтопродуктів) призупинена, однак, право на формування податкового кредиту ПДВ не залежить від виду (основного чи іншого) господарської діяльності, яку здійснює платник податків та яка відповідає чинному законодавству України з огляду в т.ч. на свободу підприємницької діяльності;

Відтак, позивач із доводами податкового органу не погоджується та вважає їх незаконними з огляду на таке.

Податковий орган має претензії до формування податкового кредиту за операціями поставки від НАК «Нафтогаз України» (придбання газу); ПАТ «Укртелеком» (телекомунікаційні послуги); ТОВ «Луганськвода» (послуги водопостачання); ТОВ «ТНК ВР Коммерс», ТОВ «Лео» (постачання електроенергії); ТОВ «Інспекторат Україна» (відбір проб нафти, нафтопродуктів, реагентів та інш. з вагоно-цистерн, резервуарів та інших тар та їх постачання в лабораторію для аналітичного контролю, ремонтно-будівельні роботи); ТОВ «Мединський і К» (послуги з перевезень персоналу); ДП «Лисичанське СУ № 10», ТОВ «Другий загін пожежної охорони» (послуги охорони від пожеж); інших контрагентів (щодо придбання ТМЦ з метою проведення ремонтно- будівельних робіт та забезпечення виконання трудового законодавства).

Вказані операції поставки з контрагентами не просто пов'язані з господарською діяльністю та мають ділову мету, а й здійснювались на виконання приписів чинного в Україні законодавства. До прикладу, договори з ТОВ «Мединський і К» (послуги з перевезень персоналу) були укладені не лише на забезпечення статутної діяльності, а й на виконання умов колективного договору, ч. 1 ст. 6, ст. 13, ст. 20 Закону України «Про охорону праці».

Не викликає сумнів й та обставина, що газопостачання, водопостачання, електропостачання, телекомунікаційні та будівельно-ремонтні послуги є послугами, які забезпечують елементарні потреби для існування будь-якого підприємства, не залежно від того чи ведеться основна діяльність чи вона призупинена.

Діяльність позивача пов'язана з нафтопереробкою та віднесена до такої, яка становить підвищену екологічну небезпеку (з огляду на Постанову Кабінету Міністрів України № 808 «Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів»), а також підприємство ідентифікується як об'єкт підвищеної небезпеки (статті 1 та 9 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки»).

Більше того, з огляду на особливий статус позивача, останній зобов'язаний з огляду на ст. 93 Кодексу цивільного захисту України, п. З р. V Положення про Цивільну оборону України, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.1994 р. №299 здійснювати фінансування заходів цивільного захисту в об'ємі не меншому ніж 0,5 відсотка обсягу валового доходу об'єкта підвищеної небезпеки.

Відтак, заходи щодо охорони майна, справності та підтримки у безпечному стані всього обладнання є законодавчо обумовленим обов'язком у зв'язку з вибухонебезпечністю підприємства, яким є позивач. Обов'язок щодо підтримання технологічного обладнання в безпечному для навколишнього середовища та населення стані зобов'язує Позивача утримувати певну чисельність персоналу з виплатою йому заробітної плати, дотримання державних стандартів щодо забезпечення персоналу питною водою, належних санітарних умов праці (тепло, електропостачання, санітарні приміщення для зберігання одягу, миття, прання спецодягу, видача молока за шкідливі умови праці тощо), а тому придбання таких послуг має відбуватися незалежно від того чи виробляє підприємство нафтопродукти, чи тимчасово зупинилося для проведення ремонтних робіт.

Щодо операцій поставки від контрагентів послуг з придбання ТМЦ для здійснення ремонтно-будівельних робіт, а також з проведення самих ремонтно-будівельних робіт також мають очевидний економічний ефект та спрямовані на підтримання в належному стані підприємства, а також на відновлення основної статутної діяльності в майбутньому.

Позивач має власну теплоелектроцентраль, яка виробляє пару та електричну енергію та відповідно до законодавства зобов'язане надавати послуги субабонентам незалежно від того виробляються чи ні нафтопродукти. Відмова у наданні таких послуг тягне відповідальність за зловживання монопольним становищем, а це потребує придбання сировини (газу, реагентів) для підтримки виробничої діяльності ТЕЦ. Відповідач безпідставно не враховує, що у ОСОБА_2 «Линік» існує обов'язок щодо підтримки технологічного обладнання в належному стані для чого в холодний період використовуються теплоносії на більшості установок навіть в період, коли виготовлення нафтопродуктів зупинено. На період зупиночного ремонту підприємство також використовує пар для технологічних процесів ремонту (пропарювання) технологічних трубопроводів та ємкостей.

Податкове законодавство не пов'язує виникнення права на бюджетне відшкодування ПДВ з отриманням негайного економічного ефекту від операцій поставки чи спрямованості кожної конкретної операції на отримання доходу.

Суд першої інстанції правильно вказує, що «Посилання перевіряючих на п.п. 14.1.231 ПК України як підставу для невизнання права на формування бюджетного відшкодування є непереконливим, оскільки цей пункт несе лише функцію терміну, що наводиться в ПК України довідково, розкриває поняття розумної економічної причини і ділової мети і більше ніде не зустрічається, і не є обов'язковою нормою, недотримання якої передбачало б відповідальність».

Додатково з цього питання слід звернутись до практики Вищого адміністративного суду України (надалі - «ВАСУ»). Відповідно до його ОСОБА_1 № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів ПК України та КАСУ» від 02.06.2011 р.: «Судам слід ураховувати, що для підтвердження права платника податків на формування податкового кредиту з ПДВ достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання. Крім того, неотримання економічного ефекту від придбання товарів та послуг у періоді, коли вони придбані, само собою не свідчить про негосподарський характер таких операцій, оскільки такий економічний ефект не обов'язково має настати одразу після придбання послуг, а мета його отримання може мати довгострокову перспективу».

ОСОБА_2 на формування податкового кредиту ПДВ не залежить від виду (основного чи іншого) господарської діяльності, яку здійснює платник податків та яка відповідає чинному законодавству України. Жодна норма податкового законодавства не ставить в залежність операції поставки з різновидами господарської діяльності, не забороненими законом, для формування податкового кредиту чи податкового зобов'язання з ПДВ.

Безпідставність застосування штрафних санкцій до позивача, зважаючи на положення п. 123.1. ПК України:

-штрафні санкції нараховуються у разі «завищення бюджетного відшкодування». Якщо податковий орган виявляє неправомірне «заявлення до повернення суми бюджетного відшкодування» - штрафні санкції не нараховуються (ст. 123 ПК України);

-ставка в 50% штрафних санкцій відповідно до п. 123.1 ПК України не може застосовуватись, оскільки податковий орган не довів факт повторності визначення

податкового зобов'язання протягом 1095 днів.

Податковий кодекс України (надалі - «ПК України») встановлює порядок та вимоги до формування податкового кредиту та заявлення до відшкодування відповідних сум ПДВ. Зокрема, п.п. а) п. 198.1 та п. 198.3 ПК України чітко вказує, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг.

В свою чергу п.п. а) п. 200.4 ПК України якщо в наступному податковому періоді різниця між податковим зобов'язанням та податковим кредитом має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Таким чином, позивач виконав вимоги ПК України, які надають право для формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ: 1) здійснив операції з придбання товарів та послуг; 2) заявив суму від'ємного значення ПДВ фактично сплачених контрагентам в ціні товарів та послуг до бюджетного відшкодування.

Всі операції поставки підтвердженні належним чином оформленими первинними документами, зокрема договорами поставки, податковими накладними, платіжними документами та іншими. Відповідач дослідив ці документи під час податкової перевірки та жодних претензії не мав. Також податковий орган не ставить під сумнів правомірність господарських операцій позивача з контрагентами, що додатково свідчить про необґрунтованість Касаційної скарги.

На підстві викладеного, позивач просить визнати протиправним та скасувати винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення № та НОМЕР_2 від 06.09.2013.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представники відповідача у судовому засіданні заперчував проти задовлення адміністратвиного позову, про що подав письмові заперечення, які були долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно до положень п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно до положень п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.п78.1.5 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Судом встановлено, що ПРАТ „ЛИНІК" є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: 93113, Україна, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 371, взято на податковий облік в органах державної податкової служби у м. Лисичанську, 24.12.2002р. за № 637, станом на момент перевірки перебував на обліку в СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську (взято на облік від 04.10.2010р. № 67/29-011) (а. с. 17-18).

З матеріалів справи вбачається, що у період з 12.08.2013 по 23.08.2013 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового супроводження підприємств нафтопереробної промисловості, торгівців нафтопродуктами транспорту та будівництва Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби ОСОБА_3 та головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників управління податкового супроводження підприємств нафтопереробної промисловості, торгівців нафтопродуктами, транспорту та будівництва Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську ОСОБА_4 на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.5 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (далі - ПРАТ «ЛИНІК») з питань правомірності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період з 01.05.2013 по 31.05.2013 та від'ємного значення з податку на додану вартість за період з 01.04.2013 по 30.04.2013, згідно із затвердженим планом перевірки, наведеним у додатку до акта перевірки, результати якої оформлені актом від 23.08.2013 № 27/17-202/32292929 та встановлено такі порушення:

- п.198.3, ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), завищено податковий кредит на 1 884 122 грн. в т.ч. травень 2013 1 884 122 грн.

- п. 200.1 п. 200.2 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ на суму 1 884 122 грн., в т.ч. травень 2013 1 884 122 грн.;

- занижено суму, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету у розмірі 7 927 464 грн., в т.ч. травень 2013 7 927 464,00 грн.;

- п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 2 480 419 грн., в т.ч. :травень 2013 року на 2 480 419 грн. (т.1 а.с. 25-65).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми форми «Р» № НОМЕР_1 від 06.09.13 на сумму 11 891 196,00 грн., та форми «В 1» № НОМЕР_2 від 06.09.2013 на сумму 3 720 628, 50 грн. (т. 1 а. с. 20, 23).

Позивачем в адміністративному порядку було оскаржено акт перевірки та податкові повідомлення-рішення, проте скарги на висновки акту перевірки були залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення залишені без змін (т. 2 а. с. 3-27).

Зі змісту поданої декларації вбачається, що у травні 2013 року реалізації нафтопродуктів ПРАТ «ЛИНІК» не здійснювало. Підприємство надавало послуги з оренди приміщення, обладнання, автотранспорту, водопостачання, електроенергії, теплоенергії та інші послуги не пов'язані з основним видом діяльності ПРАТ «ЛИНІК».

Рядок 1 (Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів) задекларовано у сумі 40 134 276 грн., крім того ПДВ 8 026 855 грн.

Рядок 9 Загальна сума податкових зобов'язань складає 8 026 861 грн., за результатами перевірки 8 026 861 грн.

Згідно наданих до перевірки документів, фактична сума податкових зобов'язань за січень 2013 року, яка нарахована відповідно до ст. 187 Податкового Кодексу України, встановлена в розмірі 8 026 861 грн.

Під час розгляду справи відповідачами не заперечувався той факт, що проведеною перевіркою не встановлено заниження або завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників в рядках 1 - 9 Декларації та те, що до перевірки було надано первинні документи в повному обсязі.

Основним видом діяльності ОСОБА_2 «ЛИНІК» згідно довідки АБ №684049 з Єдиного Державного Реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), виданої Управлінням статистики у місті Лисичанську 04.04.2013 року є 19.20 - виробництво продуктів нафтоперероблення (т. 1 а. с. 19).

За період, який підлягав перевірці було встановлено, що підприємство не здійснювало переробку нафти та виробництво і реалізацію нафтопродуктів. З березня 2012 року завод зупинив виробництво нафтопродуктів у зв'язку з нерентабельністю виробництва.

Листом від 12.06.2012 року № Д011471 (вх. від 14.06.2012 № 1601/10) ПРАТ «ЛИНІК повідомлено, що відповідно до рішення Наглядової ради ПРАТ «ЛИНІК» від 01.03.2012 року діяльність ПРАТ «ЛИНІК» з виробництва нафтопродуктів зупинена на період проведення позапланового ремонту.

З метою підтримки обладнання в робочому стані, здійснення ремонту власними силами та сторонніми організаціями, для поповнення оборотних коштів, та для фінансування господарської діяльності підприємство отримує кредити та фінансову возратню допомогу, а саме відповідно наступних договорів:

- договору Займу № 01-03/12 від 01.03.2012 року. TNK SH SH Investments Limited надає ПРАТ «ЛИНІК» займ для поповнення оборотних коштів та для фінансування господарської діяльності передбаченої Статутом ПРАТ «ЛИНІК». Максимальний ліміт заборгованості складає 80 000 000,00 (вісімдесяти мільйонів доларів США). Відсоткова ставка за користування Займом встановлюється в розмірі 7,3% річних;

- договору займу № 21/02/13 від 21.02.2013 року. TNK SH SH Investments Limited надає ПРАТ «ЛИНІК» займ для поповнення оборотних коштів та для фінансування господарської діяльності передбаченої Статутом ПРАТ «ЛИНІК». Максимальний ліміт заборгованості складає 70 000 000,00 (сімдесяти мільйонів доларів США). Відсоткова ставка за користування Займом встановлюється в розмірі либор+моржа 1,5 відс. Договір діє до 21.02.2016;

- кредитний договору № 21-180-1 від 03.09.2004р. Skilton Limited, Кіпр надає ПРАТ «ЛИНІК» грошові кошти в позику в мережах Револьверної кредитної лінії, що далі іменується «Кредитна лінія», з максимальним лімітом заборгованості до 28 200 000,00 (Двадцять вісім мільйонів двісті тисяч ) доларів США.

Відсоткова ставка за користування грошовими коштами в рамках Револьверної кредитної лінії, встановлюється у розмірі 11% (Одинадцять відсотків) річних.

Кредит надається ПРАТ «ЛИНІК» для поповнення оборотних коштів, здійснення інвестицій та оплата будь-яких видатків, пов'язаних із здійсненням інвестиційної діяльності;

- договору №01Ф від 08.02.2013 р. про надання поворотної фінансової допомоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» надає ПРАТ «ЛИНІК» поворотну фінансову допомогу,сума Допомоги за Договором становить 136 000 000,00 (сто тридцять шість мільйонів) грн.. За цим Договором проценти чи будь-яка інша винагорода за користування Допомогою не нараховуються.

Відповідно умов вищевказаних договорів вбачається, що за рахунок отриманих кредитів та фінансової допомоги ПРАТ «ЛИНІК» поповнює власні оборотні кошти, в результаті чого сплачує за отримані товари (роботи, послуги) та формує податковий кредит, без наявної на те розумної економічної причини (ділової мети), що складає передумови вподальшому декларувати від'ємне значення з ПДВ та відповідно бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, за рахунок яких в майбутньому буде погашено отриману фінансову допомогу та отримані кредити.

Оглядом показників, відображених в рядках 10 - 17 декларації за травень 2013 року встановлено, що на формування цих показників вплинуло здійснення операцій з придбанням товарів (робіт, послуг) та послуг отриманих від нерезидента, місце постачання знаходиться на митній території України.

До складу податкового кредиту травень 2013 року включено: обсяг придбання товарів (робіт, послуг), відображений у рядку 10.1 декларації з ПДВ за травень 2013 р. складає 9 738 402 грн., крім того сума ПДВ 1 947 680 грн., сума податкового кредиту у рядку 17 декларації складає 1 983 519 грн.

Судом встановлено, що основними постачальниками ПРАТ «ЛИНІК» у травні 2013 року були: ТОВ «Інспекторат Україна» відповідно до укладених договорів від 29.08.2011 № 937ОР, від 30.06.2011 № 100 про відбір та доставку проб нафтопродуктів, надання послуг по контролю якості у травні 2013 року; ТОВ «ТНК ВР Коммерс» відповідно до укладених договорів від 01.01.2013 № 0001ПЦ, від 31.08.2012 № 1; «Другий загін державної охорони » відповідно до укладеного договору від 01.01.2013 № 3 про послуги з зебезпечення пожежної охорони; Мединський і К відповідно до укладеного договору від 29.12.2012 № про пасажирські перевезення; ПАТ «ЛНП» відповідно до укладеного договору від 01.01.2013 № 377 про надання послуг; ДП «Лисичанське СУ 10» відповідно до укладеного договору від 01.01.2012 № 1Р/12 про виконання капітального ремонту; ТОВ «Луганськвода» відповідно до укладеного договору від 01.01.2011 № 14-11 про водопостачання.

Оглядом декларації з акцизного податку за травень 2013 року (вх..від 19.04.2013 р. № НОМЕР_3) розділ В судом встановлено:- код операції В1 - податкові зобов'язання по операціях з реалізації вироблених в Україні нафтопродуктів, скрапленого газу відсутні;- код операції В2 - податкові зобов'язання по операціях з реалізації вироблених в Україні нафтопродуктів, скрапленого газу з метою власного споживання становить 4 077 717,54 грн. (т. 8 а. с. 81-86).

Податковий кредит ПРАТ «ЛИНІК» було сформовано за рахунок взаємовідносин з наступними контрагентами:

Згідно договору від 01.01.2013р. № 000-1 ИЦ на постачання електричної енергії, укладеного з ТОВ «ТНК - ВР Коммерс», ПРАТ «ЛИНІК» придбавало електроенергію через мережі ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» (т. 5 а. с. 59-72), та до складу податкового кредиту згідно декларації за травень 2013 року було включено податкові накладні отримані від ТОВ «ТНК-ВР Коммерс» а саме: від 31.05.2013 № 315. Оприбуткування здійснювалось згідно акту фактичного постачання електричної енергії від 31.05.2013.

Крім ТОВ «ТНК - ВР Коммерс», постачальником електроенергії та наданням послуг з перетікань електроенергії у травні 2013 було ТОВ «ЛЕО». Постачання електроенергії та надання послуг з перетікань електроенергії відбувалось згідно договорів від 01.12.2006р. № 100, від 15.01.2009р. № 200, від 01.02.2013р. № 200.

Згідно умов вищенаведених договорів постачальник - ТОВ «ЛЕО» продає електричну енергію споживачу - ПРАТ «ЛИНІК» для забезпечення потреб електричних установок споживача.

До складу податкових зобов'язань ПРАТ «ЛИНІК» за травень 2013 року було включено податкові накладні на реалізацію електроенергії та послуг з перетікань електроенергії, а саме: ПРАТ "Київстар" від 31.05.2013 № 65; ТОВ "Ман ОСОБА_5 Україна" від 31.05.2013 № 146; ТОВ "Мединсьий і К" від 31.05.2013 № 60; ТОВ "ТНК-ВР Коммерс" від 31.05.2013 № 149; ТОВ "Голден Телеком" від 01.05.2013 за №№ 25,26,27,28 та від 21.05.2013 №29; ОСОБА_6 від 31.05.2013 № 142; ПАТ "МТС" від 31.05.2013 № 118; Луганська дирекція УГППС "Укрпошта" від 31.05.2013 № 126; ПАТ "Укртрансгаз" від 31.05.2013 № 122; ТОВ "Інспекторат Україна" від 31.05.2013 № 63, ПАТ "ЛНП" від 31.05.2013 № 104, ТОВ «ТНК-ВР Бізнессервіс-Україна» від 31.05.2013 №115, ОСОБА_2 "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" від 31.05.2013 № 139; КП Лисичанський з-д ЗБК від 31.05.2013 № 138; ВО "Домобудівельник" від 31.05.2013 № 130; ФОП Подкуйко від 31.05.2013 №137.

До складу податкових зобов'язань ПРАТ «ЛИНІК» за травень 2013 року було включено податкові накладні на реалізацію електроенергії та послуг з перетікань електроенергії, а саме: ПРАТ "Київстар" від 31.05.2013 № 65; ТОВ "Ман ОСОБА_5 Україна" від 31.05.2013 № 146; ТОВ "Мединсьий і К" від 31.05.2013 № 60; ТОВ "ТНК-ВР Коммерс" від 31.05.2013 № 149; ТОВ "Голден Телеком" від 01.05.2013 за №№ 25,26,27,28 та від 21.05.2013 №29; ОСОБА_6 від 31.05.2013 № 142; ПАТ "МТС" від 31.05.2013 № 118; Луганська дирекція УГППС "Укрпошта" від 31.05.2013 № 126; ПАТ "Укртрансгаз" від 31.05.2013 № 122; ТОВ "Інспекторат Україна" від 31.05.2013 № 96; ПАТ «Лисичанськнафтопродукт» від 31.05.2013 №105, ТОВ «ЛЕО» від 31.05.2013 №72.

Судом встановлено, що 01.01.2011 між позивачем та ТОВ «Луганськвода» було укладено договір № 14-11 про постачання питної води та додаткова угода № 5 до договору про постачання питної води від 01.01.2011 № 14-11.

До складу податкового кредиту згідно декларації за травень 2013 року також було включено податкові накладні отримані від ТОВ «Луганськвода» , а саме: від 23.05.2013 №5/410 оприбуткування здійснювалось на підставі актів приймання -передачі, факт оплати підтверджено платіжними дорученнями.

До складу податкових зобов'язань ПРАТ «ЛИНІК» за травень 2013 року було включено податкові накладні на реалізацію послуг з водопостачання за рахунок придбаної питної води у ТОВ «Луганськвода», а саме: КП-52 "Термоізоляція" від 25.05.2013 № 91, ДП Донецька залізниця від 23.05.2013 № 51, Луганська дирекція УГППС "Укрпошта" від 25.05.2013 № 124, ТОВ "Мединсьий і К" від 25.05.2013 № 58, ПАТ "Укртрансгаз" від 25.03.2013 № 119, ФОП ОСОБА_7 від 25.05.2013 № 140, ДП ЛСУ №10 від 25.05.2013 № 106, ПАТ "ЛНП" від 25.05.2013 № 101, ТОВ "Ман ОСОБА_5 Україна" від 25.05.2013 № 143, ТОВ "Інспекторат Україна" від 25.05.2013 № 93, ВО "Домобудівельник" від 25.05.2013 № 128, ПАТ "Укртранснафта" від 25.05.2013 № 135, Садівниче товариство Авангард від 20.05.2013 №52, Трест «Рубіжанськхімбуд» від 25.05.2013 №54, ТОВ «ТНК-ВР Бізнессервіс-Україна» від 31.05.2013 №114.

28.08.12 між позивачем та ПАТ «Укртелеком» було укладено договір № 888311 про постачання телекомунікаційних послуг. Згідно умов цього договору є технічеі, організаційні та економічні умови зваємозеднання телекомунікаційних мереж оператора и телекомунікаційною мережою Укртелекому у точках взаємозєднання мереж, організованих для пропуску трафіка.

До складу податкового кредиту згідно декларації за травень 2013 року було включено податкові накладні отримані від ПАТ «Укртелеком» , а саме: від 15.05.2013 №10423/400, від 17.05.2013 №370/880, від 14.05.2013 №10416/440, від 15.05.2013 №3232/440, факт оплати підтверджується платіжними дорученнями.

До складу податкових зобов'язань ПРАТ «ЛИНІК» за травень 2013 року було включено податкові накладні на реалізацію телекомунікаційних послуг (абон.плати за телефон, послуг міжміського та міжнародного зв'язку) за рахунок придбаних телекомунікаційних послуг у ПАТ «Укртелеком», а саме: Луганська дирекція УГППС "Укрпошта" від 31.05.2013 № 127, ТРЕСТ "РУБІЖАНСЬКХІМБУД" від 31.05.2013 № 55, ТРЕСТ "РУБІЖАНСЬКХІМБУД" від 31.05.2013 № 133, ПАТ "Укртрансгаз" від 31.05.2013 № 121, ПАТ "Укртрансгаз" від 31.05.2013 № 123, ТОВ "ТНК-Бізнессервіс Україна" від 31.05.2013 № 116, від 31.05.2013 №112, ПАТ "ЛНП" від 31.05.2013 № 103, ПАТ "Укртранснафта" від 31.05.2013 № 136, "Укртелеком" Филиал централизованн від 01.05.2013 № 41, "Укртелеком" Филиал централизованн від 01.05.2013 № 42, Лисспецстромонтаж від 20.05.2013 № 46, ТОВ «Мединський і К» від 31.05.2013 №61, ВО «Домобудівельник» від 31.05.2013 №129, від 31.05.2013 №131, Будівельно монтажна фірма «Зодчий» від 31.05.2013 №63, Садівниче товариство Авангард від 20.05.2013 №53.

Крім того, встановлено, що згідно договору від 29.08.2011№ 937ОР Замовник - ПРАТ «ЛИНІК» доручає, а Виконавець - ТОВ «Інспекторат Україна» приймає зобов'язання по виконанню наступних послуг:відбір Виконавцем проб нафти, нафтопродуктів, реагентів та інш. з вагоно-цистерн, резервуарів та інших тар та їх постачання в лабораторію для аналітичного контролю; постачання виконавцем відібраних Замовником проб нафти, нафтопродуктів, реагентів та інші з технологічних об'єктів в лабораторію для аналітичного контролю.

ПРАТ «ЛИНІК сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Інспекторат Україна» у травні 2013 року на суму ПДВ 291 789,34 грн., а саме згідно наступних податкових накладних: від 31.05.2013 № 269, 31.05.2013 № 276.

Крім того, встановлено, що згідно декларації з ПДВ за травень 2013 року, реєстру отриманих податкових накладних та первинних документів наданих в ході проведення перевірки встановлено, що ПРАТ «ЛИНІК» було сформовано податковий кредит за рахунок взаємовідносин з постачальниками, які надавали послуги з ремонту технічного обладнання, споруджень та технічного обслуговування виробничих потужностей на об'єктах ПРАТ «ЛИНІК», які не пов'язані з господарською діяльністю підприємства, а саме: ДП "Лисичанське СУ 10 договір від 01.01.2012 № 1Р/12 провиконання робіт по капітальному ремонту; ТОВ "Тара-Маркет договір від 10.04.2012 № про ремонтно-будівельні роботи загального призначення; Колективне підприємство № 52 "Термоізоляція договір від 21.02.2012 №7Р про послуги з ремонту за травень 2013 року; ТО "Українська будівнича компанія" договір від 23.01.2012 №106-0064 про виконання робіт за травень 2013 року; СДП ПРОМАВТОМАТИКА№ 436 договір від 10.05.2013 № про поточний ремонт обладнання, КВПіА. Очистка води ТЕЦ № 21; ПП "Лисичансклифт" договір від 03.01.2013 № про часткове щомісячне технічне обслуговування ліфтів; ТОВ СП «Товариство технічного нагляду ДІЕКС договір від 07.05.2013 №669-13-ДС; ДП «Набат» договір від 03.04.2013 №; ТОВ фірма «Ротор» договір від 03.04.2013 №; ТОВ «Авто Прем'єр» договір підряду від 15.05.2013 №15/05-ЛН.

Позивачем сформовано податковий кредит у травні 2013 року за рахунок ремонтів та технічного обслуговування виробничих потужностей відповідно до вказаних договорів.

Також встановлено, що ПРАТ «ЛИНІК» у травні 2013 року отримувало послуги з пасажирських перевезень від ТОВ «Мединський і К» (і.п.н. 322769705) договір від 29.12.2012 року № . До складу податкового кредиту згідно декларації за травень 2013 року було включено податкові накладні, отримані від ТОВ «Мединський і К», а саме:від 31.05.2013 №517, від 20.05.2013 №305, від 10.05.2013 №117.

До складу податкового кредиту згідно декларації за травень 2013 року було включено податкові накладні отримані від ТОВ «Другий загін державної пожежної охорони» та Управління державної служби охорони при ГУМВ України в Луганській області, а саме: від 31.05.2013 № 7236, від 31.05.2013 № 7211, від 31.05.2013 № 1.

Крім того, ПРАТ «ЛИНІК» було сформовано податковий кредит у травні 2013 року за рахунок придбання матеріалів та послуг, які не призначаються для їх використання у господарській діяльності, по взаємовідносинах контрагентами перелік яких наведено у таблиці, відповідно наступних податкових накладних: ПАТ "ЛНП" від 15.05.2013 № 57, від 30.05.2013 №168, від 13.05.2013 № 41, від 24.05.2013 № 136, від 20.05.2013 № 105, від 31.05.2013 № 187, від 10.05.2013 №38; ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА РАЙЗОН від 31.05.2013 № 35, ТОВ "ТЕРМІНАЛ" від 27.05.2013 № №16,15, від 15.05.2013 №№ 7, 6, ТОВ "Голден Телеком" від 30.04.2013 № 2811, ПАТ "МТС Україна" від 30.04.2013 № 198368, приватне підприємство "Лісгум" від 24.05.2013 №№ 20, ОСОБА_2 "Інформаційні компьтерні системи" від 22.05.2013 № 664/016, Лисичанське КАТП від 16.05.2013 № 3, від 31.05.2013 №85; ТОВ "Інженерний центр промислової безпеки" від 27.05.2013 № 176, ОСОБА_2 «ДОРІС» від 30.04.2013 № 3550, УДППЗ "Укрпошта" Луганська дирекция" від 14.05.2013 № 24/1214, ДП УКРНДНЦ від 27.05.2013 №№ 793, 796; ПП ОСОБА_8 від 17.05.2013 №86, від 31.05.2013 №96, від 30.05.2013 №95; Український науково-дослідни інститут екологічних проблем від 22.05.2013 №32; Державна інспекція електронного зв'язку Луганської області від 30.04.2013 №8417/12; ТОВ «Економік Софт» від 31.05.2013 №30; Цех телекомунікаційних послуг №14 від 28.02.2013 №2219/440, від 30.04.2013 №1577/440; Луганський експертно-технічний центр від 22.05.2013 №№327, 331,328,330, від 23.05.2013 №322; Хімлаборреактив від 16.05.2013 №794; Східне державне регіональне геологічне підприємство від 29.04.2013 №61; ТОВ НДПІ «Водоочисні технології» від 30.05.2013 №14; Спецоптторг від 17.05.2013 №17; Універсал-трейд від 29.05.2013 №18; ТОВ «Торгово-промислове об'єднання «Ариста» від 20.05.2013 №179, від 28.05.2013 №№271,272;ТОВ «Керхер» від 24.05.2013 №24.05.2013, від 27.05.2013 №2047; ДП ІВЦ «Відомості НК з ЦП та ФР» від 30.04.2013 №1107, від 27.05.2013 №2047; Восток-Сервіс-Україна від 16.05.2013 №№4,5, від 21.05.2013 №6; Интред Ко від 31.05.2013 №3; ПП «Стройбат» від 23.05.2013 №5, від 22.05.2013 №3, ТОВ «Трансіент Текнолоджис» від 21.05.2013 №3.

Податковий кредит по декларації за травень 2013 року складає 1 983 519 грн., за результатами перевірки 61 670 грн.

Під час розгляду справи представниками позивача було надано усю первинну документацію за перевіряємий період та представниками відповідача не заперечувався факт надання усієї первинної документації під час проведення перевірки (т. 2 - 9).

Висновок про завищення позивачем податкового кредиту на 1 884 122 грн. в т.ч. травень 2013 - 1 884 122 грн., заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ на суму 1 884 122 грн., в т.ч. травень 2013 року 1 884 122 грн., занижено суму, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету у розмірі 7 927 464 грн., в т.ч за травень 2013 року 7 927 464 грн., завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на 2 480 419 грн., в т.ч. травень 2013 року - 2 480 419 грн., податковим органом зроблено на підставі того, що господарська діяльність ПРАТ «ЛИНІК» у перевіряємому періоді не направлена на отримання доходу, оскільки не здійснює виробництво нафтопродуктів, а лише надає послуги вартісного характеру з оренди приміщень, обладнання, земельної ділянки, вартість придбаних товарів (робіт, послуг), у зв'язку з чим може бути віднесена до податкового кредиту за травень 2013 року лише в межах господарської діяльності, яку ПРАТ «ЛИНІК» здійснював протягом перевіряємого періоду, тобто в частині послуг, які було перевиставлено та виставлено покупцям послуг за рахунок яких було сформовано податкові зобов'язання з ПДВ (отримано доходи) у травні 2013 року. Таким чином, в ході проведення перевірки встановлено відсутність підстав для формування податкового кредиту у травні 2013 року за рахунок придбаних матеріалів та послуг, прямо непов'язаних з господарською діяльністю, яку ПРАТ «ЛИНІК» здійснював у травні 2013 року.

Вирішуючи питання правомірності прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, судом встановлено наступне.

Постановою КМУ від 05.06.2013 р. № 397 було затверджено перелік суб'єктів господарювання, в яких обов'язково створюється відомча пожежна охорона і позивача віднесено до таких суб'єктів.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Кодексу цивільного захисту України (далі-КЦЗУ) фінансування заходів цивільного захисту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів суб'єктів господарювання, інших не заборонених законодавством джерел. Аналогічні норми містить і Положення про Цивільну оборону України, затверджене постановою КМУ від 10.05.94 р. № 299 (далі - Положення № 299 в редакції, яка діяла на час проведення перевірки). А саме, відповідно до п. 3 р. V Положення № 299 заходи цивільної оборони на підприємствах, в установах і організаціях, які перебувають на господарському розрахунку, проводяться за рахунок коштів, що виділяються на загальновиробничі, адміністративно-управлінські та експлуатаційні витрати. Частиною 2 ст. 93 КЦЗУ передбачено, що обсяг фінансування, який виділяється потенційно небезпечними об'єктами та об'єктами підвищеної безпеки для проведення необхідних заходів цивільного захисту, має становити не менше ніж 0,5 відсотка обсягу валового доходу такого об'єкта.

Крім того, ПРАТ «ЛИНІК» згідно з нормами Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" ідентифікується як об'єкт підвищеної небезпеки (ст. ст. 1, 9 Закону). Так, об'єктом підвищеної небезпеки розуміється об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру. Безпечна експлуатація таких об'єктів потребує постійних витрат на забезпечення захисту людей та довкілля, утримання засобів ліквідації аварій у постійній готовності та технічно належному стані. Загальний перелік обов'язків суб'єктів господарювання щодо експлуатації об'єктів підвищеної безпеки викладено в ст. 8 Закону № 2245.

Оскільки забезпечення заходів цивільного захисту віднесено до обов'язків суб'єкта господарювання, то, такі витрати можуть включатись до складу витрат згідно з пп. 138.12.2 ПКУ як інші витрати господарської діяльності, стосовно яких р. ІІІ ПКУ прямо не встановлено обмежень на віднесення до складу витрат.

Обов'язок щодо підтримання технологічного обладнання в безпечному для навколишнього середовища та населення зобов'язує позивача утримувати певну чисельність персоналу з виплатою йому заробітної плати, дотримання державних стандартів щодо забезпечення персоналу питною водою, належних санітарних умов праці (тепло, електропостачання, санітарні приміщення для зберігання одягу, миття, прання спецодягу, видача молока за шкідливі умови праці тощо), а тому придбання таких послуг має відбуватися незалежно від того чи виробляє підприємство нафтопродукти, чи тимчасово зупинилося для проведення ремонтних робіт.

Тому висновки акту що містять посилання на відсутність у ПРАТ «ЛИНІК» права на формування податкового кредиту за операціями з придбання питної води, молока, послуг з хімчистки та прибирання приміщень послуг з доставляння працівників ПРАТ «ЛИНІК» на підприємство транспортом, забезпечення теплом є незмістовним. Зазначені обов'язки передбачені для ПРАТ «ЛИНІК» ще й Колективним договором, невиконання якого тягне для підприємства адміністративну відповідальність та штрафні санкції.

Постановою КМУ № 808 від 28.12.2013 «Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів» затверджено перелік видів та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку діяльність.

Так, відповідно до заначеної постанови, діяльність ОСОБА_2», пов'язана з нафтопереробкою та віднесена до такої, яка становить підвищену екологічну небезпеку.

Обов'язок щодо підтримки в належному стані кореспондує з іншими нормативними та локальними актами.

Зокрема, виробнича діяльність позивача передбачає під час експлуатації обладнання проведення обов'язкових регламентних операцій навіть при зупиненому технологічному процесі, тобто вчасний ремонт та технічна підтримка якого регламентується певними локальними нормативними актами, а також обов'язковими нормами, встановленими законодавством та є фактично складовою функції єксплуатаціі. Недотримання таких правил та приписів тягне за собою небезпеку руйнування, пожеж, вибухів та як наслідок, встановлену законодавством адміністративну, кримінальну, цивільну відповідальність .

Під час розгляду справи встановлено, що для проведення періодичних капітальних та поточних ремонтів, реконструкцій підприємство закуповує товарно-матеріальні цінності в одному податковому періоді, а використовує їх в інших, оскільки ремонт або реконструкція може тривати достатньо великий час. Але відповідач не довів належними доказами того, що купівля тих ТМЦ, що придбані у травні 2013, здійснена без мети використання у подальшій господарській діяльності.

Також для проведення аварійних та непередбачуваних робіт позивач вимушений відповідно до існуючих вимог мати резерв запасних частин, запірної арматури, пакувальних матеріалів, приладів, тощо які зберігаються певний час у складських приміщеннях на випадок аварій та зупинок. Недотримання цього правила також тягне встановлену законодавством відповідальність.

Таким чином, перевіряючими в акті перевірки зроблено висновки, які не враховують ці обов'язки платника податку.

Крім того, ПРАТ «ЛИНІК» має власну теплоелектроцентраль, яка виробляє парову та електричну енергію та відповідно до законодавства зобов'язане надавати послуги субабонентам незалежно від того чи виробляються нафтопродукти. Відмова у наданні таких послуг тягне відповідальність за зловживання монопольним становищем, а це потребує придбання сировини (газу, реагентів) для підтримки виробничої діяльності ТЕЦ.

Відповідачем безпідставно не враховано, що у ПРАТ «ЛИНІК» існує обов'язок щодо підтримки технологічного обладнання в належному стані для чого в холодний період використовуються теплоносії на більшості установок навіть в період, коли виготовлення нафтопродуктів зупинено. На період ремонту підприємство також використовує пар для технологічних процесів ремонту (пропарювання) технологічних трубопроводів та ємкостей.

Неможливим є безпечне функціонування технологічного підприємства без енергоресурсів (води, газу, електричної енергії), що не піддається сумніву, тому виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є протиправним.

На постійній основі на ПРАТ «ЛИНІК» працюють очисні захисні споруди для зменшення негативного впливу на оточуюче природне середовище робота цеху потребує придбання реагентів для стаціонарних та пересувних лабораторій, тощо, а отже виключення з податкового кредиту таких операцій є неправомірним.

За технічними нормами та правилами в постійній роботі також перебуваює азотна станція, що виробляє інертний газ (азот) для заповнення трубопроводів та ємкостей для попередження пожеж та вибухів.

Для проведення постійного моніторингу за герметичним станом трубопроводів та ємкостей на постійній основі відбувається робота компресорної, що подає очищене та підготовлене повітря під тиском на прибори та прилади.

Для забезпечення постійних робіт, проведення ремонтних робіт задіяним є весь персонал підприємства, для якого в виробничих цехах створюються належні побутові умови, здійснюється його доставка на підприємство.

Також встановлено, що на зберіганні у ПРАТ «ЛИНІК» є залишок товарних продуктів нафтопереробки та між позивачем і ТОВ «Інспекторат «Україна» укладено угоду на проведення аналізу нафтопродуктів перед іх відвантаженням, що є обов'язковою законодавчою умовою реалізації нафтопродуктів. В акті перевірки (стор.51) зазначається про відсутність операцій з продажу нафтопродуктів у травні 2013 року, що на думку ревізора, є підставою для дострокового розірвання договору, проте такий висновок судом визнається незмістовним, з огляду на таке.

Дострокове припинення договору в односторонньому порядку не передбачено його умовами і тягне для ПРАТ «ЛИНІК» господарські санкції. Так, відповідно до пункту 2.14 цього договору, у разі дострокового його розірвання ПРАТ «ЛИНІК» зобов'язано буде працевлаштувати 132 штатних працівників, які раніше були виведені (в аутсорсинг) зі штату за умовами цього договору на термін до червня 2014 року. До того ж, цей контрагент продовжує надавати послуги з проведення аналізів не лише тих нафтопродуктів, що продає підприємство, але й на установках, що перебувають в роботі - ТЕЦ, азотна станція, станція підготовки повітря тощо, які є обов'язковими для ведення технологічного процесу.

Відповідачем під час перевірки не враховано факту неможливості з технічних причин відновити нафтопереробку. З пояснень, наданих представником позивача під час розгляду справи, встановлено, що у ПРАТ «ЛИНІК» на початок 2013 вийшли з ладу та потребували капітального ремонту частина технологічного обладнання, без якого відновлення роботи було неможливим, а тому відбувався їх ремонт, тому за будь-яких умов тимчасова зупинка технологічного процесу з переробки нафти не е остаточною і не може позбавляти платника права на формування податкового кредиту, оскільки протягом всього часу зупинки проводиться поточний та капітальний ремонти технологічного обладнання з метою його відновлення. Листом начальника Теруправління Держгірпромнагляду в Луганській області від 11.11.2013 заборонено здійснення пуску заводу без завершення робіт з проведення ремонту обладнання.

Таким чином, висновки відповідача щодо відсутності права у позивача на податковий кредит за окремими господарськими операціями, у зв'язку із тимчасовою зупинкою окремого виду діяльності (переробки нафтопродуктів), судом визнаються хибними та незмістовними.

Твердження податкового органу щодо відсутності права позивача на бюджетне відшкодування, оскільки платником податків у травні 2013 року не здійснювався основний вид господарської діяльності, судом визнається також незмістовним, з огляду на таке.

Статтею 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

ОСОБА_2 підприємців самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, охоплюється поняттям свободи підприємницької діяльності, яка гарантованастаттею 42 Конституції України.

При цьому, свобода підприємницької діяльності може обмежуватися лише у прямо передбачених законом випадках шляхом встановлення заборони здійснювати підприємництво у певних видах господарської діяльності та визначення видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню.

З цього слідує, що кожен суб'єкт господарювання має право вільно обирати види господарської діяльності для здійснення підприємництва, враховуючи встановлені законами вимоги та заборони.

Однією із найважливіших ознак підприємництва є здійснення господарської діяльності на власний ризик, що передбачає економічну самостійність підприємця і тісно пов'язану з цим відповідальність за результати своєї діяльності.

Види господарської діяльності, які здійснює (може здійснювати) ПРАТ «ЛИНІК», визначені статутом При цьому, статутом передбачене здійснення як господарської діяльності, яка підлягає обов'язковому ліцензуванню, відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», так й інших видів господарської діяльності.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язок суб'єкта господарювання здійснювати виключно той вид господарської діяльності, який визначений ним в установчих документах як основний. Так само, як і не встановлено обмеження щодо здійснення інших видів господарської діяльності, для здійснення яких такий суб'єкт створювався.

У зв'язку з цим, право суб'єкта господарювання на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та відповідне право на отримання бюджетного відшкодування, не може обумовлюватися здійсненням таким суб'єктом виключно основного виду господарської діяльності.

Крім того, здійснення платником податків необхідних господарських операцій, які є об'єктами оподаткування податку на додану вартість, та реалізація свого права на податковий кредит та бюджетне відшкодування, є законним правом платника податків та не може суперечити інтересам держави.

Податок на додану вартість - це непрямий податок, який є частиною новоствореної вартості товарів (робіт, послуг), яка формується на кожному етапі виробництва, обігу та включається до ціни товару і сплачується кінцевим споживачем. ПДВ представляє собою податок на внутрішнє споживання продукції, являючи при цьому надбавку до ціни товарів (робіт, послуг), які споживаються на митній території України.

Сутність ПДВ полягає у сплаті податку продавцем (виробником, постачальником) товарів, робіт, послуг з тієї частини вартості, яку він додає до вартості своїх товарів (робіт, послуг) до стадії реалізації їх. Додана вартість створюється в процесі всього циклу виробництва і обігу товарів, починаючи із стадії виготовлення їх і закінчуючи реалізацією кінцевому споживачеві. Відповідно податок сплачується на кожній стадії виробництва та обігу. Продавець включає податок на додану вартість у вартість товарів та наданих послуг. Але й сам він сплачує ПДВ за придбані ним товари (роботи, послуги).

Таким чином, суть податку на додану вартість полягає у тому, що підприємством оподатковуються не одержані доходи, а його витрати, при цьому суб'єкт господарювання сплачує різницю між сплаченим та одержаними сумами ПДВ, а решту платять покупці, які є кінцевими споживачами.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування для податку на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

При цьому, оподатковуються за відповідною ставкою усі операції, перелічені у пункті 185.1 статті 185 Податкового кодексу, крім тих, що не є об'єктом оподаткування, звільнені від оподаткування, та операції, до яких застосовуються нульова ставка.

Таким чином, усі господарські операції щодо постачання товарів та послуг, крім виключень, встановлених Податковим кодексом України, є об'єктом оподаткування податку на додану вартість.

За приписами пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із пунктом 198.3. статті 198 Податкового кодексу України кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

ОСОБА_2 на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Системний аналіз наведених вище положень Податкового кодексу України свідчить про те, що податкове законодавство дає право платнику податку на додану вартість на податковий кредит у разі придбання товарів та послуг, які будуть використовуватися ним в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Отже, придбання товарів та послуг платником податку на додану вартість для здійснення своєї господарської діяльності дає право на формування податкового кредиту.

Враховуючи наведене, висновок відповідача, згідно з яким ПРАТ «ЛИНІК» не має права на бюджетне відшкодування, оскільки ним сформований податковий кредит за господарськими операціями, які не пов'язані з основною господарською діяльністю, є незмістовним.

Стосовно тверджень представників відповідача щодо операцій, які здійснені ПРАТ «ЛИНІК», не є господарськими, оскільки відсутня у кожній господарській операції економічна мета - отримання прибутку, судом визнаються незмістовними, з огляду на таке.

Нормою підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку, яка поширюється також на кваліфікацію господарських операцій для визначення податкового кредиту з податку на додану вартість.

За змістом указаної норми відповідний податковий кредит вважається сформованим платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

За приписами Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку. При цьому, судам слід ураховувати, що для підтвердження права платника податків на формування податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання.

Крім того, неотримання економічного ефекту від придбання товарів та послуг у періоді, коли вони придбані, само собою не свідчить про негосподарський характер таких операцій, оскільки такий економічний ефект не обов'язково має настати одразу після придбання послуг, а мета його отримання може мати довгострокову перспективу.

Наведена правова позиція підтверджується ухвалою ВАСУ від 29.07.2013 у справі № К/800/17880/13 .

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що суть податку на додану вартість полягає у тому, що підприємством оподатковуються не одержані доходи, а його витрати, при цьому суб'єкт господарювання сплачує різницю між сплаченим та одержаними сумами ПДВ, а решту платять покупці, які є кінцевими споживачами, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником позивача, дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які спростувують правову позицію представника відповідача, а останніми не доведено суду обставин та доказів, на яких ґрунтуються заперечення проти адміністративного позову, відтак, адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, судові витрати підлягають розподілу, відповідно до задоволених вимог, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати винесені Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2013, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на суму 3 720 628,50 (три мільйони сімсот двадцять тисяч шістсот двадцять вісім грн. 50 коп.) та податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2013, яким збільшено суму грошового зобов'язання на суму 11 891 196,00 (одинадцять мільйонів вісімсот дев'яносто одна тисяча сто дев'яносто шість грн. 00 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" судові витрати у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 10 листопада 2015 року

Суддя ОСОБА_9