Справа № 2а-4510/11/2670
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 червня 2011 року № 2а-4510/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т. при секретарі судового засідання Четвертак Я. І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамікбудсервіс"
до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "БМ Банк"
про визнання бездіяльності протиправною

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 01.03.2011 р.

від відповідача: не прибув

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № 05-2/63 від 01.06.2011 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керамікбудсервіс»(надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - Відповідач), за участю Публічного акціонерного товариства «БМ Банк»(надалі - Третя особа), та, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просило визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не зупинення виконавчого провадження ВП № 24652153 від 21 лютого 2011 року, відкритого згідно з постановою головного державного виконавця Хомишина Ю.Б., з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 234, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 20 січня 2011 року, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: обладнання, устаткування та інвентар, визначені згідно з Додатком № 1 до Договору № 25-2008/DC застави майна від 21.03.2008 р., що знаходиться за адресою: вул. Промислова, 82, с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область, що належить на праві власності ТОВ «Керамікбудсервіс», на підставі ухвали господарського суду Івано-Франківської області у справі № Б-13/19 від 30 березня 2010 року у строк, визначений статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2011 р. позовну заяву залишено без руху та надано строк Позивачу до 20.04.2011 р. для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2011 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наявності обставин, які відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) зумовлювали обовязкове зупинення виконавчого провадження, Відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, оскільки, всупереч вимогам закону, не прийнято рішення про зупинення виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 234, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 20 січня 2011 року.

В судовому засіданні 17.06.2011 р. представник Позивача позов підтримала в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просила позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив,про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, пояснень чи заперечень щодо заявлених позовних вимог не надав,

Представник Третьої особи проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, доданих до матеріалів справи, просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до вимог частини шостої ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128 КАС України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон).

Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (частина 1 статті 3 вказаного Закону).

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як виконавчі написи нотаріусів.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону (пункт 1 частини 1 статті 18 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 5 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження ВП № 351565 від 21 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 234, виданого 20 січня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: обладнання, устаткування та інвентар, визначені згідно з Додатком № 1 до Договору № 25-2008/DC застави майна від 21.03.2008 р., що знаходиться за адресою: вул. Промислова, 82, с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область та належить на праві власності ТОВ «Керамікбудсервіс».

Супровідним листом № 1624-0-33-11 від 23.02.2011року Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби направив на адресу ТОВ «Керамікбудервіс»копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції закону, чинній станом на час подання Позивачем заяви про зупинення виконавчого провадження від 03.03.2011р.) визначено обставини, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження.

Так, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадках, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) (пункти 4 та 8 частини 1 статті 34 Закону).

Відповідно до частини 5 статті 11-1 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції закону, чинній станом на час подання Позивачем заяви про зупинення виконавчого провадження від 03.03.2011 р.) сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа про зміну місця роботи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2010 року у справі № Б-13/19 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Керамікбудсервіс»; введено мораторій на задоволення всіх вимог кредиторів, які виникли до 30 березня 2010 року; накладено арешт на майно ТОВ «Керамікбудсервіс», вжито заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів або інших документів, за якими стягнення здійснюється у безспірному порядку.

03.03.2011 р. ТОВ «Керамікбудсервіс»звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою № 46 про зупинення виконавчого провадження, в якій повідомило державного виконавця про те, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.03.2010 р. порушено провадження у справі № Б-13/19 про банкрутство ТОВ «Керамікбудсервіс»; вжито заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів або інших документів, за якими стягнення здійснюється у безспірному порядку. Вказана заява з копією ухвали Господарського суду Івано-Франківської області отримана Відповідачем 04.03.2011 р.

Порядок і строки зупинення виконавчого провадження визначено статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції закону, чинній станом на час подання Позивачем заяви про зупинення виконавчого провадження від 03.03.2011 р.).

Так, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у статтях 34 і 35 цього Закону, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 34 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови надсилається у 3-денний строк сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, будь-яких відповідей чи рішень державного виконавця щодо розгляду заяви Позивача від 03.03.2011 р. про зупинення виконавчого провадження Позивачем не отримувалось.

Доказів, які б спростовували вищевикладене, Відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого покладено обовязок доведення правомірності допущеної бездіяльності, суду надано не було.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній станом на час подання Позивачем заяви від 22.03.2011 р.) визначено обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Так, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах (пункти 4, 8 частини 1 статті 37 Закону).

22 березня 2011 року ТОВ «Керамікбудсервіс»повторно звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою № 44/4 про зупинення виконавчого провадження, в якій повторно повідомило державного виконавця про те, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2010 року порушено провадження у справі № Б-13/19 про банкрутство ТОВ «Керамікбудсервіс»; вжито заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів або інших документів, за якими стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній станом на час подання Позивачем заяви від 22.03.2011 р.) державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, будь-яких відповідей чи рішень державного виконавця щодо розгляду повторної заяви Позивача від 22.03.2011 р. про зупинення виконавчого провадження Позивачем станом на 29.03.2011 р. не отримувалося.

Доказів, які б спростовували вищевикладене, Відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого покладено обовязок доведення правомірності допущеної бездіяльності, Суду надано не було.

Бездіяльність Відповідача щодо не зупинення виконавчого провадження, відкритого згідно з постановою головного державного виконавця Хомишина Ю.Б. ВП № 24652153 від 21.02.011 р., у строк, встановлений статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження», Позивач вважає протиправною.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для субєкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції закону, чинній станом на час подання Позивачем заяви про зупинення виконавчого провадження від 03.03.2011 р.) та статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній станом на час подання Позивачем заяви від 22.03.2011 р.) визначено обставини, які зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження.

Системний аналіз змісту вищенаведених правових норм свідчить про те, що наявність визначених в них підстав є імперативною (обовязковою) підставою зупинення виконавчого провадження. За наявності таких підстав, зупинення виконавчого провадження є обовязком державного виконавця, а не його правом.

Таким чином, не пізніше наступного робочого дня, коли державному виконавцю стало відомо про наявність передбачених вищевказаними нормами права обставин, які зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, такий державний виконавець зобовязаний винести постанову про зупинення виконавчого провадження, яку в триденний строк надіслати сторонам виконавчого провадження.

Разом із заявами про зупинення виконавчого провадження від 03.03.2011 р. та 22.03.2011 р. Позивачем надавалися Відповідачу копії ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.03.2010 р. у справі № Б-13/19, якою порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Керамікбудсервіс», введено мораторій на задоволення всіх вимог кредиторів, які виникли до 30.03.2010 р., зупинено стягнення на підставі виконавчих документів або інших документів, за якими стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, державному виконавцю було відомо про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Керамікбудсервіс»та зупинення стягнення на підставі виконавчих документів або інших документів, за якими стягнення здійснюється у безспірному порядку, тобто, про наявність підстав для обовязкового зупинення виконавчого провадження.

В той же час, доказів на підтвердження того, що у встановлений Законом строк та у встановленому порядку державним виконавцем було прийнято рішення про зупинення виконавчого провадження, суду надано не було.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши вимоги чинного станом на час виникнення спірних правовідносин вимог Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку про те, що в спірних правовідносинах поведінка Відповідача, як субєкта владних повноважень, містить всі ознаки протиправної бездіяльності, оскільки за наявності імперативних (обовязкових) підстав для вчинення відповідних дій (винесення постанови про зупинення виконавчого провадження) Відповідачем безпідставно та протиправно таких дій вчинено не було, що і становить зміст його протиправної бездіяльності.

Суд також звертає увагу на те, що 24.03.2011 р. Позивач повторно звернувся до Відповідача із заявою про зупинення виконавчого провадження у звязку з винесенням ухвали Господарського суду міста Києва № 37/86 від 24.03.2011 р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 234 від 20.01.2011 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зупинення виконавчого провадження ВП № 24652153 від 28 березня 2011 року зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 234 від 20.01.2011 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Стосовно посилань представників Третьої особи на положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд звертає увагу на те, що правовідносини щодо порушення справи про банкрутство Позивача та формування і задоволення вимог його кредиторів є відмінними від правовідносин щодо виконання виконавчих документів в Україні. В той же час, предметом розгляду в даній адміністративній справі є правовідносини щодо бездіяльності Відповідача, повязаної з неприйняттям рішення про зупинення виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не зупинення виконавчого провадження ВП № 24652153, відкритого згідно з постановою головного державного виконавця Хомишина Ю.Б. від 21 лютого 2011 року, з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 234, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 20 січня 2011 року, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: обладнання, устаткування та інвентар, визначені згідно з Додатком № 1 до Договору № 25-2008/DC застави майна від 21.03.2008 р., що знаходиться за адресою: вул. Промислова, 82, с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область, що належить на праві власності ТОВ «Керамікбудсервіс», на підставі ухвали господарського суду Івано-Франківської області у справі № Б-13/19 від 30 березня 2010 року у строк, визначений статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Ю.Т. Шрамко