Справа № 758/2193/15-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 758/2193/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Трегубенко Л.О. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва на постанову Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та просив провести перерахунок його пенсії як державного службовця, з розрахунку 80% від суми заробітної плати, з урахуванням грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади в розмірі 17416 грн. 92 коп., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 5355 грн., допомоги на оздоровлення в розмірі 3570 грн., компенсації за невикористану відпустку в розмірі 16091 грн. 20 коп. та індексації в розмірі 7483 грн. 52 коп., починаючи з 08.04.2014.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року позовні вимоги за період з 02.04.2014 по 22.08.2014 залишено без розгляду.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року решту позовних вимог задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 Управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про державну службу».

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в УПФУ в Подільському районі м. Києва та отримує пенсію за віком, яка була призначена на підставі Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

19 Грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в Подільському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.04.2014 №2904-13/1511, з якої вбачається, що у період з квітня 2012 року по березень 2014 року (останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією) позивач одержував інші виплати, не враховані при обчисленні пенсії, зазначені у графі - «інші виплати», а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 5355 грн., допомогу на оздоровлення в розмірі 3570 грн., індексацію в розмірі 7483 грн. 52 коп., грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади в розмірі 17416 грн. 92 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 16091 грн. 20 коп., на які нараховувався та сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Однак, листом від 24.12.2014 № 15234/06 УПФУ в Подільському районі м. Києва відмовило позивачу в перерахунку розміру пенсії із врахуванням вищеозначених виплат, мотивуючи тим, що такі виплати не входять до складових заробітної плати і не можуть враховуватись для розрахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування нараховувався на всі виплати, отримані позивачем за місцем роботи, в тому числі й на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати, винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та компенсацію за невикористану відпустку, а тому вказані суми повинні бути враховані у розрахунок заробітку для обчислення пенсії позивача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 цього Закону перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, з наведених положень вбачається, що призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічні висновки були викладені Верховним Судом України в постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи зазначене, а також зважаючи на наявну в матеріалах справи довідку про заробітну плату, згідно якої єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування нараховувався на всі виплати, отримані позивачем за місцем роботи, в тому числі й матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати, винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та компенсацію за невикористану відпустку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що неврахування при обчисленні пенсії позивача вказаних виплат призвело до неправильного розрахунку і нарахування ОСОБА_3 пенсії, а відтак обґрунтовано визнав такі дії протиправними та правомірно зобов'язав відповідача провести відповідний перерахунок пенсії позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 17 листопада 2015 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С