Справа № 2-а-4866/11
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4866/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2011 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши, в порядку скороченого провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі про визнання неправомірними дій і бездіяльності та зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії особі, що має статус дитини війни,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2011 року позивач звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі Миколаївської області, яким просила визнати неправомірними дії і бездіяльність відповідача та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі перерахувати та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 22.05.2008 року по 18.06.2011 року відповідно до вимог статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, оскільки вважає, дії та бездіяльність відповідача щодо невиконання вищезазначеного закону та рішень Конституційного Суду України неправомірним. При цьому, позивач визнає, що протягом вказаного періоду вона фактично отримувала підвищення до пенсії в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму та вказані суми до розрахунку не вносить.

Від відповідача надійшли заперечення на позов. В запереченні відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що позивач заяву про призначення їй пенсії до УПФУ в Баштанському районі не подавала. На обліку як пенсіонер в Баштанському районі не перебуває. В базі даних з не перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Баштанському районі і пенсію не отримує, при цьому зазначивши, що позивач отримує пенсію в управлінні Пенсійного фонду України Ленінського району м. Миколаєва, хоча зареєстрована і проживає в Баштанському районі Миколаївської області.

Дослідивши наявні у справі докази, суддя, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, вважає заявлені позовні вимоги (в частині за період з 02 вересня 2010 року по 02 березня 2011 року) такими, що підлягають залишенню без задоволення за наступних обставин:

- при розгляді встановлено, що позивач має статус «дитини війни» відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно з яким дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Статус позивача підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення з відповідною відміткою в ньому.

Згідно ст. 6 Закону України № 2195-ІУ (в редакції до 28 грудня 2007року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України № 2195-ІУ була призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України № 2195-ІУ визнані неконституційними.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо внесення змін до ст. 6 Закону України № 2195-ІУ ( ред. від 28.12.2007 року) визнані неконституційними.

Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року N 2195-IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року. Отже, з цієї дати особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Однак незважаючи на вищевикладене, встановлені в ході розгляду справи обставини (виходячи із змісту заперечень відповідача) свідчать, що позивач не перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Баштанському районі і пенсію не отримує.

В силу частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог частини першої статті 6 вказаного Кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушенні її права, свободи або інтереси.

Оскільки позивач не отримував пенсію до часу звернення до суду в Управлінні Пенсійного фонду України Баштанського району, а тому з боку відповідача не вбачається фактів порушення пенсійних прав позивача, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Судом залишено без задоволення лише позовні вимоги в частині за період з 02 вересня 2010 року по 02 березня 2011 року, оскільки відносно позовних вимог позивача за період з 22.05.2008 року по 01.09.2010 року (включно) ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 02.03.2011 року вказані позовні вимоги були залишені без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись. ст.ст. 70-72,158-159,161-163,1832,256 КАС України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі про визнання неправомірними дій і бездіяльності та зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії особі, що має статус дитини війни за період з 02 вересня 2010 року по 02 березня 2011 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: