Справа № 2-а-1759/10
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-1759/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Гуласарян Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі2 суду м. Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни,-,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги 'Дітям війни.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни він віднесений до категорії громадян, які мають правовий статус дитини війни.

Зазначає, що згідно зі статтею 6 зазначеного Закону з 01 січня 2006 року йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках така допомога не виплачувалась, оскільки Верховна Рада України Законом України № 3235-ІV від 20.12.05 року Про Державний бюджет України на 2006 рік, ст. ст. 77 ,

110, та Законом України № 489-V від 19.12.2006 року Про Державний бюджет України на 2007 рік". ст. 71, п.12. призупинила дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". У 2008 році„ і виплати проводились у менших розмірах.

Конституційний Суд України своїм рішенням №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнав положеная Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік п. 12 ст.71, яким призупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, такими, що не відповідають Конституції України. Відповідно до ч. 2. ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни, державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Разом з тим. відповідач не здійснював нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії. Просить визнати бездіяльність відповідача щодо виплати йому в неналежному розмірі щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни протиправною, стягнути з відповідача недоплачену йому, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 травня 2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкова пенсійне страхування» та виплатити недоплачену суму з урахуванням проведених виплат

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав заяву про уточнення позовних вимог та просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області провести перерахунок розміру пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. І ст. 28 ЗУ " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виплатити недоплачену суму пенсії і урахуванням проведених виплат за період з 01 травня 2010 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відноситься до соціальної групи діти війни відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни, що підтверджується довідкою №79.

Позивач є пенсіонером за віком, пенсію отримує в ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м.Броварах Київської області. Цей статус позивача відповідачем не заперечується, крім того статус "Дитина Війни" виплачується автоматично по даті народження пенсіонера в період з 06 липня 1935 року по 02 веревсня 1945 року.

Відповідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-IV, набрав чинності 01.01.2006 р ).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни, державні гарантыъ дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина но можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страховою стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому ч.3 ст. 28 цього ж Закову передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлено ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно цим Законом.

У даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітей війни, оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення Про Пенсійний фонд України та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 травня 2010 року з підвищенням пенсії на 30 % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державно пенсійне страхування та провести відповідні виплати.

Керуючись ст. 58. 75; 147, 152 Конституції України, ст. ст. 3, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни, ст. ст. 99,100, 163-164 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області щодо відмови її здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 сг. 28 Закону України "Про загальнообов якове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 01 травня 2010 року неправоміними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 01 травня 2010 року з врахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах стягнень за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів і дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а а також прийняття постанови у письмовом провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Радзівіл