Справа № 461/4194/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 876/6052/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.,

представника позивача (апелянта) - Гасяка Я.В.,

представника відповідача - Рудницької М.І.,

представника третьої особи - Галуги Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський історичний музей" на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 18 травня 2015 року про залишення позовних вимог без розгляду у справі за позовом Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський історичний музей" до виконавчого комітету Львівської міської ради, управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, за участю третьої особи - Львівської міської організації "Львів - столиця ремесел" про визнання протиправним та скасування рішень, визнання договору недійним та визнання відсутності повноважень,-

в с т а н о в и в :

Позивач - КЗ ЛОР "Львівський історичний музей" звернувся в суд з позовом до відповідача - ВК ЛМР, управління комунальної власності Департаменту економічної політики ЛМР, за участю третьої особи - Львівської міської організації "Львів - столиця ремесел", в якому просив поновити строк звернення позивачеві до суду з даним позовом; визнати незаконним та скасувати рішення виконкому ЛМР № 610 від 28 травня 2010 року «Про проведення Львівською міською громадською організацією «Львів столиця ремесел» мистецької акції «Мистецька фоса» зі змінами, внесеними рішенням виконкому ЛМР № 1214 від 10 вересня 2010 року; визнати недійсним договір № 1214 між управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики ЛМР та ЛМГО «Львів - столиця ремесел» був укладений 22 жовтня 2010 року; визнати відсутність компетенції виконавчого комітету ЛМР приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою/конструктивними елементами благоустрою по вул. Підвальній між Низьким муром та будинком № 5; визнати відсутність компетенції управління комунальної власності Департаменту економічної політики ЛМР укладати договори щодо розпорядження земельною ділянкою/ конструктивними елементами благоустрою по вул. Підвальній між Низьким муром та будинком № 5.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18 травня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.157 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що строк звернення до суду у даній справі не пропущено, оскільки позивач дізнався про оскаржувані рішення 12 січня 2015 року з листа ТОВ «ХЕВ «!Фест», до якого попередьо звертався для надання роз'яснень щодо підстав ведення господарської діяльності на прилеглій території до будівлі Музею Арсенал. Крім того, 19 січня 2015 року КЗ ЛОР "Львівський історичний музей" також отримав відповідь від управління комунальної власності Департаменту економічної політики ЛМР, відповідно до якої позивачу стало відомо про існування договору оренди, укладеного між Львівською міською організацією "Львів - столиця ремесел" та управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики ЛМР. Таким чином, до січня 2015 року жодних документальних чи фактичних обставин, які б могли свідчити про обізнаність позивача з оскаржуваними рішеннями ЛМР не було. КЗ ЛОР "Львівський історичний музей" подав позов у квітні 2015 року, тобто в межах строку позовної давності. Просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача (апелянта) - Гасяк Я.В. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими, просить апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача - ВК ЛМР - Рудницька М.І. та представник третьої особи - Галуга Я.І. в судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Представник відповідача - управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів, оскільки такий належним чином повідомлений, а його явка в суд апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу - скасувати з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський історичний музей", суд першої інстанції виходив з того, що рішення № 610 від 28 травня 2010 року «Про проведення Львівською міською громадською організацією «Львів - столиця ремесел» мистецької акції «Мистецька фоса» та №1214 від 10 вересня 2010 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 28 травня 2010 року № 610» були опубліковані на офіційному Веб-сайті Львівської міської ради, що дозволяло позивачу бути ознайомленим з їх змістом, разом з тим, позивач не зазначив та не надав до суду обгрунтованих та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду з зазначеними позовними вимогами, а тому підстави для визнання поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з вказаними позовними вимогами відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №1214 від 10 вересня 2010 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 28.05.2010р. №610» внесено зміни до рішення виконавчого комітету від 28 травня 2010 року №610 «Про проведення Львівською міською громадською організацією «Львів - столиця ремесел» мистецької акції «Мистецька фоса», викладено п.2 в новій редакції, чим зобов'язано Управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР укласти з Львівською міською громадською організацією «Львів - столиця ремесел» договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою площею 76,5 кв.м. на вул. Підвальній (територія між Низьким муром та музеєм «Арсенал») для проведення мистецької акції «Мистецька фоса» на термін, вказаний у п.1 рішення (5 років). На виконання вищевказаних рішень, 22 жовтня 2010 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР в особі заступника начальника управління - начальника юридичного відділу Злобіна Ореста Григоровича та Львівською міською громадською організацією «Львів - столиця ремесел» в особі голови організації - президента Ліщинської Лесі Іванівни укладено Договір №1214 про право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення.

Власником майна адмінбудинку А-2 по вул. Підвальній, 5, та земельної ділянки для обслуговування будівлі є Львівська обласна рада, балансоутримувачем - Львівський історичний музей, який, разом з тим, не був учасником правовідносин оренди конструктивних елементів благоустрою.

Висновки суду першої інстанції про те, що матеріали справи містять належні докази обізнаності позивача про порушення його прав до січня 2015 року не підтверджені належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для висновку про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАС України, оскільки він дізнався про оскаржуване рішення 12 січня 2015 року, а звернувся в суд 09 квітня 2015 року - в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, залишивши без розгляду позовну заяву позивача, позбавив його можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду, оскільки доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та повністю спростовують висновки суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський історичний музей" задовольнити, а ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 18 травня 2015 року про залишення позовних вимог без розгляду у справі № 461/4194/15-а - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 13 листопада 2015 року.