Справа № 820/10810/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 листопада 2015 р. № 820/10810/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарі Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивачів ОСОБА_1

відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якій просила суд зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт з майна померлого ОСОБА_2, накладений постановою від 07.04.2015 року ВП №46830895 державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, є дружиною ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № 075815.

04.10.2014 року чоловік позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано Литовською республікою та виконано переклад з литовської мови на українську.

Під час життя чоловік позивача мав певне майно на праві приватної власності у тому числі: житлові приміщення, земельну ділянку, грошові кошти на рахунках в банку.

З метою оформлення свого права на спадщину, за допомогою нотаріуса ОСОБА_1 стало відомо про існуючі перепони для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме інформацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Звернувшись до Відповідача, позивач отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2015 року, відповідно до якої з її чоловіку в примусовому порядку повинна була бути стягнута на користь держави сума у розмірі 8500 гривень, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.04.2015 року відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить її чоловіку ОСОБА_2 та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.05.2015 року, відповідно до якої виконавчий документ (постанова № 289 80700/14 виданий 12.02.2015 року) було повернуто стягувачу.

Судом встановлено, що дійсно, 12.03.2015 року керуючись статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа № 289 80700/14 року виданого Державною фіскальною службою про стягнення з ОСОБА_2М на користь держави сума в розмірі 8500,00 грн. (ЄДРВП № 46830895).

07.04.2015 керуючись ст.57 ЗУ « про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25.05.2015 року державним виконавцем керуючись п.2 ст.47 ЗУ « про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу , але якою не скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

06.07.2015 року до відділу повторно надійшов виконавчий документ № 289 80700/14 року виданого Державною фіскальною службою про стягнення з ОСОБА_2М на користь держави сума в розмірі 8500,00 грн. ( ЄДРВП 48023474)

28.07.2015 року керуючись ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Проаналізувавши наведене, суд вказує, що відповідно зі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатись шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановою може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, держаний виконавець надсилає органам,що здійснюють реалізацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Отже, на думку суду, законом визначеного такий захід примусового виконання - як арешт майна, орган виконавчої служби має право застосовувати лише відносно майна, яке належить боржнику.

Як встановлено судом, позивач, ані боржником, а ні взагалі стороною у вищезгаданому виконавчому провадженні не являється.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника здійснюється у розмірах і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом. З урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншим особами, стягнення звертається на його частку,що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. А згідно ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто, на думку суду, не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його застосуванні.

У той же час, наклавши арешт на квартиру , яка знаходиться у спільній сумісній власності та зареєструвавши обтяження нерухомого майна відповідач порушив законні права та інтереси відповідачів.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Суд також зазначає, що згідно зі ст. 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконавче провадження підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав.

Згідно з п. 5 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі означає, що субєкт владних повноважень, крім того, що має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобовязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

У межах повноважень означає, що субєкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон так звані прямі повноваження, так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації субєктом владних повноважень своїх функцій (завдань) так звані похідні повноваження.

У спосіб означає, що субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Крім того, як встановлено судом при судовому розгляді справи накладення арешту на майно було накладено у виконавчому провадженні в якому позивач не є стороною та без повідомлення про накладення арешту, а тому такий арешт має бути знятим, через що зазначені вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги документально та нормативно обґрунтовані, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт з майна померлого ОСОБА_2, накладений постановою від 07.04.2015 року ВП №46830895 державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі складено 16 листопада 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко