Справа № 2а/0470/16703/11
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/16703/11
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

05.12.2011 року Управління пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по страхових внесках в сумі 1028,36 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 перебуває на спрощеній системі оподаткування і, як субєкт підприємницької діяльності, який обрав особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований податок), підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, проте відповідачем не виконувались обовязки щодо сплати страхових внесків, тому за ним рахується заборгованість яку позивач просить стягнути в сумі 1028,36 гривень.

Ухвалою суду від 06.12.2011 року відкрито провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином телефонограмою.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 зареєстрована в управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська та перебувала на спрощеній системі оподаткування у 2010 році.

Порядок сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-VІ, Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів на відповідача покладено обовязки по нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Законом України від 08.07.2010р. №2461-VI «Про внесення змін до законів України «Про Державний бюджет України на 2010р» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підпункт 3 пункту 8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» викладено в наступній редакції: фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть учать у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Обовязок страхувальника нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески визначені ст.20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» де зазначено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період (для фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, у тому числі тих, які обрали особливий спосіб оподаткування квартал), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідачем не виконувалися обовязки щодо сплати страхових внесків тому, відповідно до п.2 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми страхових внесків своєчасно не нараховані або не сплачені у визначені ст.20 цього Закону строки, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягується з нарахуванням пені і фінансової санкції.

Позивачем складено вимогу про сплату боргу № Ф-375 від 01.12.2011 року на загальну суму 1028,36 гривень.

Таким чином, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 має заборгованість до Пенсійного фонду по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1028,36 гривень., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати внесків до Пенсійного фонду, звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за 2010 рік.

Заборгованість виникла в результаті наступного: відповідач в зазначені терміни не сплатив страхові внески 2010 рік.

Розмір заборгованості відповідача підтверджується звітом відповідача про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за 2010 рік, довідкою позивача про заборгованість відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська.

В добровільному порядку дана заборгованість не погашена.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з Відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_1) на користь Управління пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська заборгованість по страховим внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1028,36 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 березня 2012 року

Суддя ОСОБА_1