Справа № 464/8690/15-а
Суддя: Теслюк Д. Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8690/15-а
пр.№ 2-а/464/228/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанови серії ПС2 № 682146 від 16 жовтня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закриття провадження у звязку із відсутністю в його діях складу такого адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 255 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, 16.10.2015 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м.Львові по вул. Ужгородській, 6, здійснив проїзд під знак 3.21 «В'їзд заборонено». Вказану постанову вважає неправомірною, оскільки у звязку із необхідністю звернення до лікаря окуліста у лікарні, що по вул. Ужгородській, 1 у м. Львові, ним було здійснено підїзд до лікарні зі сторони вул. Замарстинівської в м.Львові. Доїхавши до вказаного знаку «В'їзд заборонено», помітив, що місця паркування не було, проте за ним стояв автомобіль марки «Renoult». У звязку із даною ситуацією, він простояв близько хвилини з включеною задньою передачею, вказуючи автомобілю, що знаходився позаду, що має намір від'їхати назад, однак жодної реакції водій автомобіля «Renoult» не подавав. З метою уникнення аварійної ситуації, ним було прийнято рішення включити аварійний сигнал на автомобілі та проїхати декілька метрів в гору по вул. Ужгородській для здійснення розвороту. Проїхавши декілька метрів, він розвернувся та припаркувався згідно Правил дорожнього руху України. В момент паркування під'їхали працівники патрульної служби та ігноруючи його пояснення, склали постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені в адміністративному позові, просить такий задовольнити.

Від представника відповідача управління патрульної служби МВС у м. Львові надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просить відмовити в задоволенні позову, покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена згідно вимог ст. ст. 222, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому немає підстав для її скасування. Додатково просить розглядати справу у відсутності представника відповідача, а також допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 10 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із постанови серії ПС2 № 682146 від 16 жовтня 2015 року вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 16.10.2015 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м.Львові по вул. Ужгородській, 6, здійснив проїзд під знак 3.21 «В'їзд заборонено» (а.с.4).

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 176411 від 16.10.2015 р., складеного інспектором ПС 3 роти 4 батальйону ПС МВС у м. Львові ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1, 16.10.2015 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м.Львові по вул. Ужгородській, 6, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив п.33 додаток 1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.5).

Той факт, що ОСОБА_1 16.10.2015 р. вчинив вказане адміністративне правопорушення ствердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, яким були складені протокол про адміністративне правопорушення та постанова, а також свідок ОСОБА_3, що був присутній при складанні вказаних документів.

Крім того, сам позивач не заперечив факту порушення ним Правил дорожнього руху України, просить застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні.

А тому, суд приходить до переконання, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки в ході розгляду справи встановлено та доведено факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 160-163, 167 КАС України,

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Теслюк Д.Ю.