Справа № 826/11944/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2015 року № 826/11944/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Страдіваріус Україна»
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень від 29.05.2015 р. № , № ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Страдіваріус Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 29.05.2015 р. № , № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 18.05.2015 р. № 257/26-59-15-06-94 прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2015 р. № , яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 100 102,49 грн. за платежем: авансовий внесок з податку на прибуток приватних підприємств та податкове повідомлення-рішення від 29.05.2015 р. № , яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 53 974,41 грн. за платежем: авансовий внесок з податку на прибуток приватних підприємств.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі, оскільки позивачем було виконано обов'язок зі сплати авансових внесків із податку на прибуток. Також, на думку представників позивача, заповнення платіжного доручення із порушенням поля «призначення платежу» не є підставою вважати платіжне доручення невиконаним. Позивачем було проінформовано відповідача про помилку у платіжних дорученнях, проте такі листи були останнім проігноровані.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем допущено порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток.

Відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні 06.08.2015 року, за згодою сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд дійшов висновку про наступне.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за січень-листопад 2013 року ТОВ «Страдіваріус Україна».

Перевіркою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки складено акт від 18.05.2015 р. № 257/26-59-15-06-94 та винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 29.05.2015 р. № , яким позивача за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за затримку більше 30 календарних днів граничного строку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 500 512,44 грн. зобов'язано сплатити штраф в розмірі 20 % у сумі 100 102,49 грн. за платежем: авансовий внесок з податку на прибуток приватних підприємств;

- від 29.05.2015 р. № , яким позивача за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за затримку до 30 календарних днів граничного строку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 539 743,98 грн. зобов'язано сплатити штраф в розмірі 10 % у сумі 53 974,41 грн. за платежем: авансовий внесок з податку на прибуток приватних підприємств.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України нарахування та сплата податкового зобов'язання здійснюється на підставі документа, що подається контролюючому органу в у випадках, передбаченим Податковим кодексом України.

Таким документом є податкова декларація з податку на прибуток та розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємств.

Відповідно до ст. 57 Податкового кодексу України у складі річної податкової декларації та у розрахунку платником податку зазначаються щомісячні авансові внески, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума грошових коштів, які платник податків зобов'язаний сплатити до відповідного бюджету в якості податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума грошових коштів, яку платник податків сплачує до відповідною бюджету в якості податку або збору на основі, в порядку і терміни, визначені податковим законодавством.

Відповідно до абзаців 4 - 10 статті 57 Податкового кодексу України нарахування та сплата податку на прибуток платників (крім новостворених виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) відбувається за особливими правилами нарахування та сплати податку на прибуток. Зокрема, звітним податковим періодом, встановленим для нарахування податку на прибуток, відповідно до абзацу 3 статті 57 Податкового кодексу України є річний податковий період, а звітним податковим періодом, встановленим для сплати податку на прибуток, є місячний податковий період.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за податковий звітний період 2012 рік, відповідно до якої загальна сума нарахованого до сплати податку на прибуток за звітний (податковий) рік (рядок 33) складає 6 191 275,00 грн., а авансовий внесок (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний (податковий) рік), що підлягає сплаті щомісяця у березні-грудні 2013 р. та січні-лютому 2014 р. (рядок 34) складає 515 940,00 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень позивачем було сплачено авансовий внесок з податку на прибуток за наступні періоди:

- платіжне доручення № 516 від 18.02.2013 р. на суму 500 511,56 грн. за лютий 2013 р.;

- платіжне доручення № 699 від 15.03.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за березень 2013 р.;

- платіжне доручення № 3568 від 16.12.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за грудень 2013 р.;

- платіжне доручення № 3363 від 18.11.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за листопад 2013 р.;

- платіжне доручення № 2816 від 15.10.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за жовтень 2013 р.;

- платіжне доручення № 2525 від 16.09.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за вересень 2013 р.;

- платіжне доручення № 2272 від 15.08.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за серпень 2013 р.;

- платіжне доручення № 1901 від 15.07.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за липень 2013 р.;

- платіжне доручення № 1632 від 13.06.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за червень 2013 р.;

- платіжне доручення № 1380 від 15.05.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за травень 2013 р.;

- платіжне доручення № 1041 від 15.04.2013 р. на суму 515 940,00 грн. за квітень 2013 р.;

Отже, позивачем було самостійно сплачено суму авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств за 2013 рік.

Разом з тим, висновки відповідача щодо порушення позивачем граничних строків сплати грошового зобов'язання у розмірі 539 743,98 грн. зроблені з огляду на невірне зазначення позивачем у платіжному дорученні коду Клієнта.

Як вбачається з пояснень позивача, 18.02.2013 р. останнім було надано обслуговуючому банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» платіжне доручення № 516 від 18.02.2013 р. про сплату авансового внеску до бюджету у сумі 500 511,56 грн.

15.03.2013 р. позивачем було надано обслуговуючому банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» платіжне доручення № 699 від 15.03.2013 р. про сплату авансового внеску до бюджету у сумі 515 940,00 грн.

Вказані вище грошові кошти з авансового внеску з податку на прибуток за лютий та березень 2013 р. були списані з рахунку позивача та, в подальшому, зараховані до Державного бюджету України, зокрема, на єдиний казначейський рахунок.

Однак, позивачем при заповненні платіжних доручень на сплату авансових внесків з податку на прибуток у лютому та березні 2013 р. у полі «призначення платежу» було помилково вказано код ЄДРПОУ іншої юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Пул енд Беа Україна».

Як зазначає позивач, помилка виникла у зв'язку із тим, що позивач та ТОВ «Пул енд Беа Україна» належать до групи компаній Indetix та є пов'язаними особами в розумінні податкового законодавства (мають одного власника), та, відповідно, обслуговуються одним бухгалтером.

Пізніше, самостійно виявивши помилку у платіжних дорученнях, позивач звернувся до відповідача із листами від 20.03.2013 р. та 27.03.2013 р., в яких повідомив останнього про помилку в графі «призначення платежу» платіжних доручень № 516 від 18.02.2013 р. та № 699 від 15.03.2013 р. та просив вважати дану оплату як зроблену із призначенням платежу від імені Клієнта - ТОВ «Страдіваріус Україна».

Відповідь від відповідача позивачем отримана не була.

Вирішуючи справу по суті суд виходить із наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (п. 38.2 цієї ж статті).

При цьому, в силу приписів п. 9.3 ст. 9 Податкового кодексу України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Пунктами 4 і 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Порядок зарахування до державного бюджету коштів, що отримуються установами України, які функціонують за кордоном, та власних надходжень державних і комунальних вищих навчальних закладів, наукових установ та закладів культури, отриманих як плата за послуги, що надаються ними згідно з основною діяльністю, благодійні внески та гранти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що обов'язок платника податку зі сплати податків та зборів вважається виконаним за умов списання з рахунку платника податків грошового зобов'язання, що підлягає сплаті у відповідній сумі, та його зарахування до Державного бюджету України.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи виписок по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» ТОВ «Страдіваріус» вчасно провів платежі з авансових внесків з податку на прибуток у лютому-березні 2013 р.

При цьому, кошти перераховані згідно платіжних доручень: № 516 від 18.02.2013 р., № 699 від 15.03.2013 р.; № 3568 від 16.12.2013 р., № 3363 від 18.11.2013 р., № 2816 від 15.10.2013 р., № 2525 від 16.09.2013 р., № 2272 від 15.08.2013 р., № 1901 від 15.07.2013 р., № 1632 від 13.06.2013 р., № 1380 від 15.05.2013 р., № 1041 від 15.04.2013 р. були зараховані на єдиний казначейський рахунок, що не заперечується відповідачем.

Порядок заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України від 22.10.2013 N 609, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 листопада 2013 р. за N 1878/24410 (надалі - Порядок № 609) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 вказаного Порядку визначено, що при сплаті (стягненні) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), здійсненні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поверненні помилково або надміру зарахованих коштів поле "Призначення платежу" розрахункового документа вказується, зокрема, код клієнта за ЄДРПОУ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час оформлення платіжних доручень на сплату авансових внесків з податку на прибуток було помилково зазначено код ЄДРПОУ іншої юридичної особи - ТОВ «Пул енд Беа Україна».

Між тим, у разі заповнення поля «призначення платежу» документу на переказ платежів до бюджету (платіжного доручення) з порушенням вимог Порядку № 609, відповідальність чинним законодавством не передбачена.

Окрім того, судом встановлено, що ТОВ «Пул енд Беа Україна» за лютий - березень 2013 року також було вчасно сплачено авансові внески із податку на прибуток, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: № 372 від 15.02.2013 р., №664 від 15.03.2013 р., а також виписками по рахунку, а, отже, сплачені позивачем грошові кошти не могли бути зараховані у якості сплати авансових внесків із податку на прибуток.

Судом також приймається до уваги той факт, що протягом квітня-листопада 2013 р. позивачем вчасно здійснювались оплати авансових внесків з податку на прибуток із зазначенням вірних реквізитів у платіжних дорученнях.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що невірне зазначення позивачем коду ЄДРПОУ, із правильним зазначенням коду платежу та інших реквізитів, не призвело до ненадходження суми авансових внесків з податку на прибуток за лютий-березень 2013 року до бюджету у визначений законодавством строк.

Отже, у відповідача відсутні законодавчо визначені підстави для застосування до позивача штрафу в порядку п. 126. 1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем не було допущено порушення, що полягає у несвоєчасній сплаті узгодженого грошового зобов'язання за перевіряємий період, а тому податкові повідомлення-рішення від 29.05.2015 р. № , № суд визнає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Страдіваріус Україна» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163,167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Страдіваріус Україна» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 29.05.2015 р. № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 29.05.2015 р. № .

4. Судові витрати в сумі 308,15 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Страдіваріус Україна» за рахунок асигнувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

.