Справа № 826/16716/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Євротранстелеком”

до

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації

про

визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Євротранстелеком” (далі по тексту – позивач, ТОВ “Євротранстелеком”) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації (далі по тексту – відповідач, НКРЗІ), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28 липня 2015 року №392 в частині визначення розміру оплати та строку подовження дії ліцензії серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року на право надання послуг фіксованого міжнародного і міжміського зв’язку з використанням лише ІР-телефонії строком дії до 29 грудня 2010 року; 2) зобов’язати відповідача прийняти рішення про встановлення розміру оплати за подовження строку дії ліцензії серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2005 року №773 “Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії” в редакції від 16 червня 2004 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

В судовому засіданні 29 жовтня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення від 28 липня 2015 року №392 “Про ліцензування у сфері телекомунікацій” на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2015 року в адміністративній справі №К/800/6863/15 НКРЗІ вирішила:

1. Продовжити ТОВ “Євротранстелеком” строк дії ліцензії серії АБ №222866 від 29 грудня 2005 на надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв’язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України з 29 грудня 2010 року по 28 грудня 2015 року.

2. Продовжити ТОВ “Євротранстелеком” строк дії ліцензії серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 на надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв’язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України з 29 грудня 2010 року по 28 грудня 2015 року.

3. Відповідно до Розмірів плати за переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій та продовження строку її дії та пункту 1 Розмірів плати за плати за видачу ліцензій на провадження діяльності в сфері телекомунікацій, що справляється у межах території Автономної Республіки Крим, однієї області, мм. Києва і Севастополя, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 року №773, застосувати до ТОВ “Євротранстелеком” розмір плати за продовження строку дії ліцензій, зазначених у пунктах 1, 2 цього рішення, 30 відсотків розміру плати за видачу ліцензій:

- на надання послуг міжнародного фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на всій території України, а саме 2 697 900,00 грн.;

- на надання послуг міжміського фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на всій території України, а саме 2 754 000,00 грн.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства, зокрема вказав про неможливість продовження строку дії ліцензії на невизначений строк суперечитиме нормам Закону України “Про телекомунікації”.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступних міркувань.

21 червня 2010 року позивач звернувся до НКРЗІ із заявами від 16 червня 2010 року про продовження строку дії ліцензій серії АБ №222866 на надання послуг міжнародного фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на всій території України та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року на надання послуг міжміського фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на всій території України, у зв’язку з тим, що 29 грудня 2010 року, спливає строк їх дії.

24 червня 2010 року НКРЗІ листом №03-2927/102 повідомила ТОВ “Євротранстелеком”, що заява щодо продовження дії ліцензій залишена без розгляду, оскільки Законом України “Про телекомунікації” та Ліцензійними умовами здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного зв’язку із правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку: місцевого, міжміського, міжнародного, затвердженими рішенням Національної комісії з питань регулювання зв’язку України від 10 грудня 2009 року №1789, не передбачено подача заяв, видача ліцензій і продовження терміну дії ліцензій на надання послуг міжміського, міжнародного телефонного зв’язку з використанням лише технології ІР-телефонії.

Позивач, вважаючи неправомірними дії НКРЗІ щодо не продовження дії ліцензій, звернулось з відповідним позовом до суду.

22 квітня 2014 року НКРЗІ прийнято рішення №255 “Про розгляд заяв ТОВ “Євротранстелеком”, яким відмовлено у продовженні строку дії ліцензій серії АБ №222866 від 29 грудня 2005 року про надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв’язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року про надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв’язку з використанням лише технології IP-телефонії на всій території України.

Не погодившись із даним рішенням Комісії, ТОВ “Євротранстелеком” оскаржило його в судовому порядку.

За результатами судового розгляду постановою Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2015 року №К/800/6863/15 визнано протиправним та скасовано рішення НКРЗІ від 22 квітня 2014 року №255 “Про розгляд заяв ТОВ “Євротранстелеком”, та зобов’язано відповідача прийняти рішення про продовження строку дії ліцензій ТОВ “Євротранстелеком” серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року.

Наведене вказує, що рішення НКРЗІ про продовження строку дії ліцензій ТОВ “Євротранстелеком” серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року, а саме рішення від 28 липня 2015 року №392 “Про ліцензування у сфері телекомунікацій”, прийнято через п’ять років після звернення позивача із заявою про продовження строку дії ліцензій, спірні правовідносини є такими, що виникли саме з часу звернення позивача із відповідними заявами.

За визначенням статті 1 Закону України “Про телекомунікації” ліцензія – це документ, що засвідчує право суб’єкта господарювання на здійснення зазначеного в ньому виду діяльності у сфері телекомунікацій протягом визначеного строку на конкретних територіях з виконанням ліцензійних умов.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України “Про телекомунікації” національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації зокрема здійснює ліцензування та реєстрацію у сфері надання телекомунікаційних послуг.

Згідно частиною першої статті 42 Закону України “Про телекомунікації” (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про продовження строку дії ліцензії) суб’єкти господарювання, які бажають здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій, зобов’язані не менше ніж за місяць до її початку подати повідомлення до НКРЗ, зразок якого затверджує НКРЗ. У тижневий термін після отримання повідомлення НКРЗ зобов’язана внести суб’єкта господарювання до реєстру та надіслати йому відповідне повідомлення.

Згідно з положеннями частин другої та третьої статті 42 Закону України “Про телекомунікації” окремі види діяльності у сфері телекомунікацій здійснюються суб’єктами господарювання на підставі ліцензій.

Ліцензуванню підлягають такі зокрема діяльність у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку: місцевого; міжміського; міжнародного.

Як визначає, частина перша статті 49 Закону України “Про телекомунікації”, у разі якщо суб’єкт господарювання має намір здійснювати зазначений у ліцензії вид діяльності у сфері телекомунікацій після закінчення строку її дії, він повинен не пізніше ніж за чотири місяці до закінчення строку дії ліцензії звернутися до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, із заявою про продовження строку її дії в порядку, визначеному частиною першою статті 45.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону України “Про телекомунікації” національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, не має права відмовити в продовженні строку дії ліцензії, якщо оператором, провайдером телекомунікацій виконуються всі ліцензійні умови та особливі умови, зазначені в ліцензії, або ці умови не виконані з поважних причин, які не залежали від оператора, провайдера телекомунікацій.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 49 Закону України “Про телекомунікації” рішення про продовження строку дії ліцензії або про відмову в продовженні строку її дії із зазначенням підстав відмови повинно бути направлено заявнику не пізніше ніж через 15 робочих днів від моменту реєстрації заяви. Рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, про продовження строку дії ліцензії оформляється на бланку ліцензії.

Частина перша статті 53 Закону України “Про телекомунікації” визначає, що за видачу ліцензій, їх переоформлення, видачу дублікатів, копій і продовження терміну їх дії справляється плата, розмір та порядок зарахування якої до Державного бюджету України встановлює Кабінет Міністрів України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інститут продовження строку дії ліцензії, покликаний забезпечити безперервність дії ліцензії та можливість ліцензіата скористатися наданим правом протягом усього часу дії ліцензії, та продовжити дію відповідної ліцензії на майбутнє.

Що стосується терміну, на який може бути продовжений строк дії ліцензії, суд зазначає, що Закону України “Про телекомунікації” не встановлює спеціальних строків продовження строку ліцензії, а тому при визначенні такого строку належить керуватись загальними положеннями Закону.

Так, відповідно до частини п’ятої статті 48 Закону України “Про телекомунікації” строк дії ліцензії встановлює національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, у ліцензії, але не може бути меншим ніж п’ять років.

Застосовуючи норми частини п’ятої статті 48 Закону України “Про телекомунікації”, до відносин із продовження строку дії ліцензії, вбачається, що строк дії ліцензії може бути продовжений на термін не менше ніж п’ять років, починаючи з дня, наступного, після закінчення строку дії ліцензії; при цьому граничних термінів дії ліцензії та продовження строку дії ліцензії Законом не встановлено.

Суд встановив, що ліцензії серії АБ №222866 на надання послуг міжнародного фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на всій території України та серії АБ №222865 на надання послуг міжміського фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на всій території України, видані ТОВ “Євротранстелеком” від 29 грудня 2005 року строком дії 5 років.

Отже, строк дії вказаних ліцензій закінчується 29 грудня 2010 року, відповідно, продовжений строк дії ліцензії має почати свій перебіг з 30 грудня 2010 року, однак за умови прийняття НКРЗІ рішення про продовження строку дії ліцензії у порядку та строк, визначені частинами третьою та четвертою статті 49 Закону України “Про телекомунікації”.

Відповідач прийняв рішення про продовження ТОВ “Євротранстелеком” строку дії ліцензій лише 28 липня 2015 року, проте, термін продовження дії ліцензій зазначено з 29 грудня 2010 року по 28 грудня 2015 року.

Наведене свідчить, що фактично строк дії ліцензій позивача серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року продовжено строком на 5 місяців, що суперечить приписам частини п’ятої статті 48 Закону України “Про телекомунікації” в частині строку дії ліцензії не менше ніж п’ять років; решта ж строку з 29 грудня 2010 року по 28 липня 2015 року, на думку суду, не вважається продовженням строку дії ліцензії, оскільки це “продовження” строку дії ліцензії на минуле.

З огляду на викладене, у разі безпідставного зволікання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації у прийнятті рішення про продовження строку дії ліцензії, суд вважає, що вірним та таким, що випливає з норм Закону України “Про телекомунікації”, буде висновок про необхідність продовження строку дії ліцензії з моменту прийняття такого рішення.

Суд враховує, що відповідно до частини сьомої статті 49 Закону України “Про телекомунікації” якщо оператор, провайдер телекомунікацій оскаржує рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, про відмову в продовженні строку дії ліцензії в судовому порядку до закінчення строку дії ліцензії, дія цього рішення призупиняється до завершення судового розгляду, але звертає увагу, що у межах спірних правовідносин відповідач тривалий час взагалі не приймав рішення навіть про відмову в продовжені строку дії ліцензії.

Крім того, у період до прийняття оскаржуваного рішення позивач був обмежений у здійсненні ліцензованого виду діяльності, виходячи з того, що НКРЗІ 15 листопада 2013 року складено акт перевірки дотримання законодавства про телекомунікації №830/пос/154-1, в якому встановлено, що ТОВ “Євротранстелеком” надавало послуги фіксованого телефонного зв’язку 25 господарюючим суб’єктам без відповідної ліцензії на здійснення даного виду діяльності, у зв’язку із чим винесено приписи контрагентам позивача про усунення порушень та зупинення взаємодії.

Таким чином, рішення НКРЗІ від 28 липня 2015 року №392 “Про ліцензування у сфері телекомунікацій” в частині продовження ТОВ “Євротранстелеком” строку дії ліцензії серії АБ №222866 від 29 грудня 2005 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року з 29 грудня 2010 року по 28 грудня 2015 року не відповідає приписам Закону України “Про телекомунікації” та є протиправним.

Досліджуючи правомірність визначення відповідачем розміру плати за видачу ліцензій, суд звертає увагу на наступне.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач застосував до ТОВ “Євротранстелеком” розмір плати за продовження строку дії ліцензій, 30 відсотків розміру плати за видачу ліцензій відповідно до Розмірів плати за переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій та продовження строку її дії та пункту 1 Розмірів плати за плати за видачу ліцензій на провадження діяльності в сфері телекомунікацій, що справляється у межах території Автономної Республіки Крим, однієї області, мм. Києва і Севастополя, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 року №773, у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення.

Утім, такий підхід, на переконання суду, є помилковим, адже, як встановлено вище, спірні правовідносини виникли з моменту звернення позивача із заявами про продовження строку дії ліцензій, а саме у червні 2010 року, а тому до них мають застосовуватись норми Закону України “Про телекомунікації” та інших нормативно-правових актів у сфері телекомунікацій, в редакції, чинній станом на червень 2010 року, у тому числі, що стосується визначення розміру плати за продовження строку дії ліцензій.

Розміри плати за видачу ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій, що справляється у межах території Автономної Республіки Крим, однієї області, мм. Києва і Севастополя, а також за переоформлення, видачу дубліката, копії зазначеної ліцензії і продовження строку її дії згідно з додатками 1 і 2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 року №773 “Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії”.

На момент виникнення спірних правовідносин постанова Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 року №773 “Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії” діяла в редакції від 16 червня 2004 року.

Відповідно до пункту 1 додатку 1 до вказаної постанови - Розмір плати за видачу ліцензій на провадження діяльності в сфері телекомунікацій, що справляється у межах території Автономної Республіки Крим, однієї області, мм. Києва і Севастополя, діяльність із надання послуг фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку (відповідно до виду діяльності, на який видається ліцензія): міжнародного* (на всю територію України) розмір плати становить 8 993 000,00 грн.; міжміського* – 340 000,00 грн. за регіон, відповідно, по всій Україні – 9 180 000,00 грн. (340 000,00 грн. х 27 регіонів).

Водночас згідно із приміткою * - у разі застосування лише технології ІР-телефонії плата становить 6 відсотків розміру плати за видачу відповідної ліцензії.

Оскільки позивач надає послуги фіксованого телефонного зв’язку з використанням лише технології ІР-телефонії, вартість ліцензії становить: міжнародного зв’язку 539 580 грн.; міжміського зв’язку - 550 800 грн..

Як встановлено судом та не спростовується відповідачем, позивач за отримання ліцензій фактично сплатив: міжнародного зв’язку із застосування лише технології ІР-телефонії - 539 580,00 грн.; міжміського зв’язку із застосування лише технології ІР-телефонії - 550 800,00 грн.

Згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 року №773 “Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії” – Розмір плати за переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій та продовження строку її дії, плата за подовження строку дії ліцензії становить 30 відсотків розміру плати за видачу відповідної ліцензії.

Враховуючи суму платежу за отримання ліцензій, сума платежу за подовження строку дії ліцензій становить: міжнародної із застосування лише технології ІР-телефонії – 161 847,80 грн. тобто 30% від 539 580,00 грн. плати за її отримання; міжміської із застосування лише технології ІР-телефонії - 165 240,00 грн. тобто 30% від 550 800,00 грн. плати за її отримання.

Тому, до рішення НКРЗІ від 28 липня 2015 року №392 “Про ліцензування у сфері телекомунікацій” в частині застосування до ТОВ “Євротранстелеком” розмір плати за продовження строку дії ліцензій 30 відсотків розміру плати за видачу ліцензій: на надання послуг міжнародного фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на всій території України, а саме 2 697 900,00 грн.; на надання послуг міжміського фіксованого телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на всій території України, а саме 2 754 000,00 грн., не відповідає законодавству, діючому на час звернення позивача із заявами про продовження строку дії ліцензії, а тому є протиправним і підлягає скасуванню у цій частині.

З таких підстав, позовні вимоги ТОВ “Євротранстелеком” про визнання протиправним та скасування рішення НКРЗІ від 28 липня 2015 року №392 “Про ліцензування у сфері телекомунікацій” в частині визначення розміру оплати та строку подовження дії ліцензії серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року на право надання послуг фіксованого міжнародного і міжміського зв’язку з використанням лише ІР-телефонії строком дії до 29 грудня 2010 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд також погоджується із позовними вимогами щодо зобов’язання відповідача прийняти рішення про встановлення розміру оплати за подовження строку дії ліцензії серії АБ №222866 від 29 грудня 2005 року та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2005 року №773 “Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії” в редакції від 16 червня 2004 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, НКРЗІ не доведено правомірність прийняття рішення в оскаржуваній частині з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Євротранстелеком” підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Євротранстелеком” задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації в частині визначення розміру оплати та строку подовження дії ліцензії серії АБ №222866 від 29 грудня 2005 року та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року на право надання послуг фіксованого міжнародного і міжміського зв’язку з використанням лише ІР-телефонії строком дії до 29 грудня 2010 року.

3. Зобов’язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації прийняти рішення про встановлення розміру оплати за подовження строку дії ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю “Євротранстелеком” серії АБ №222866 від 29 грудня 2005 року та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2005 року №773 “Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії” в редакції від 16 червня 2004 року.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Євротранстелеком” понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко