Справа № 639/9777/15-а
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/9777/15-а
Провадження № 2-а/639/135/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М. розглянувши клопотання позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії ,

встановив :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії, в якому просять суд зобовязати відповідача у відповідності до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» проіндексувати пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2 та виплачувати ту із пенсії, яка буде більша.

Разом з позовною заявою позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів».

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

З 01.09.2015 Закон України «Про судовий збір» діє у новій редакції. Із статті 5 цього Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

Отже, з 01.09.2015 року позови споживачів оплачуються судовим збором за ставками, встановленими Законом.

Частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діє з 01.11.2011, визначає, що «споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав».

Тобто, на день подання позову про захист прав споживачів діють нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному регулюють питання оплати судового збору.

Згідно з статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах застосуванню підлягають положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Як зазначалося вище, Закон України «Про судовий збір» у редакції, що діє з 01.09.2015 року, виключив споживачів з переліку пільгової категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд, дослідивши додані до позову документи та доводи позивачів з приводу заявленого клопотання, а також враховуючи те, що позивачами не надано жодних доказів щодо підтвердження їх майнового стану та судом не встановлено обставин, передбачених статтею 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до яких позивача може бути звільнено від сплати судового збору, вважає клопотання необгрунтованим та залишає його без задоволення.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме позивачами не надано документи, що підтверджують сплату судового збору. Крім того, позивачами не додано до позовної заяви копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Частиною другою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

В силу приписів статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції із змінами, внесеними Законом України від 22.05.2015 р. N 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2015 (1218 грн.), ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 487 грн. 20 коп.

Прохальна частина позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 містить вимогу про зобовязання відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова у відповідності до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» проіндексувати пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2, тому судовий збір за подання відповідного позову складає 487 грн. 20 коп.

Документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", позивачем до позовної заяви не додано.

Таким чином, враховуючи, що позов містить вимогу немайнового характеру і при цьому позивачами не сплачено судовий збір, то позивачам необхідно сплатити на р/р 0008 (код ЄДРПОУ суду - 02893738, УДК СУ у Жовтневому районі м. Харкова Харківської області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999612, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 487 грн. 20 коп. та надати копії доданих до заяви документів для відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88,106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачам надати строк для усунення недоліків, який складає пять днів з моменту отримання даної ухвали та розяснити, що в разі неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Копію ухвали направити особам, що звернулися з позовною заявою.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скаргиодночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.М.Гаврилюк