Справа № 809/2046/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Справа № 876/12856/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Корнієнко О.А.

за участю представників сторін:

від позивача Шкурашівський І.Р.

від відповідача Дутка-Гефко Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року у справі № 809/2046/13-а за позовом Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Івано-Франківське обласне державне об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області (відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № від 20.12.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1004649,00 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.09.2011 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2012 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.09.2011 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.09.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2012 року скасовано. Справу за позовом Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську про визнання протиправним та скасування рішення № від 20.12.2010 року направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наступне. За результатами перевірки господарської одиниці магазину-складу, що належить позивачу по вул. Торгова, 2 смт. Бурштино, Тячівський район, Закарпатська область, Державною податковою адміністрацією у Закарпатській області складено акт від 30.11.2010 року за № 20279/09/15/23/00375409, в якому відображено виявлені порушення, а саме: п.п.1, 2 ст.3 п.1 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», які полягали в реалізації позивачем горілчаних виробів власного виробництва на підставі прибуткових касових ордерів на загальну суму 200929,80 грн., без використання реєстратора розрахункових операцій та видачі відповідного розрахункового документа, внаслідок чого відповідачем винесено рішення № від 20.12.2010 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1004649,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками відповідача, які послужили підставою прийняття оскаржуваного рішення, оскільки оптова реалізація горілчаної продукції власного виробництва проводилась позивачем з окремого структурного підрозділу - акцизного складу, який згідно з актом перевірки не був предметом перевірки. Позивач стверджує, що здійснював реалізацію вказаної продукції, в тому числі, частково в готівковій формі шляхом оформлення прибутково касових ордерів відповідно до норм Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року. При цьому, відповідно до п.1. ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у зв'язку з вищезазначеними підставами, застосування реєстраторів розрахункових операцій при оптовому відпуску продукції власного виробництва з акцизного складу не вимагається.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року у справі № 809/2046/13-а позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 20 грудня 2010 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції податковим органом подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийнятим нову, якою у задоволені позову відмовити. В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступне. Позивач здійснює, згідно із даними ЄДРПОУ за КВЕД, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними та іншими напоями та відноситься до підприємства торгівлі, а тому використання прибуткових касових ордерів при оптовому відпуску продукції власного виробництва суперечить вимогам чинного законодавства. У апеляційній скарзі зазначено, що приміщення магазин-складу та акцизного складу знаходяться в одному приміщенні, крім цього, з метою отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями структурним підрозділом «Княгинин-Тячів» позивач в квітні 2009 року подав заяву на видачу довідки про реєстрацію РРО щодо торгової площі 270 кв. м., що підтверджує реєстрацію РРО для здійснення роздрібної торгівлі саме в приміщенні 270 кв. м.

Представник позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечує.

Представник відповідача підтримує вимоги скарги. Просить таку задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в України», на підставі направлень від 19.11.2010 року за №23/1566 та №23/1567 працівниками ДПА у Закарпатській області проводилася перевірка магазину - складу, щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій в період з 22.11.2010 року по 30.11.2010 року, розташованого по вул. Торгова, 2 в смт. Бурштино, Тячівського району Закарпатської області.

Перевіркою виявлено порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 пункту 1 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: реалізація товару (горілчаних виробів) проводилась бухгалтером даного підприємства з складу за вищевказаною адресою із оформленням розрахункових операцій прибутковими касовими ордерами та веденням листів касової книги без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа оптовим покупцям продукції, про що складено акт від 30.11.2010 року №20279/09/15/23/00375409.

Також, перевіркою встановлено, що за період з 01.11.2010 року по 26.11.2010 року, згідно з прибутковими касовими ордерами №1307 - №1469 бухгалтером - касиром прийнято в касу позивача 200929,80 грн., за реалізовану горілчану продукцію, проте вказані готівкові кошти через реєстратор розрахункових операцій не проводились та розрахункові документи не видавались.

За результатами перевірки відповідачем, у відповідності до вимог п.1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» прийнято рішення № (форми «С») про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1004649,00 грн., що становить п'ятикратний розмір отриманої позивачем суми готівкових коштів на підставі прибутково-касових ордерів.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статуту Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 30.12.2009 року № 959 позивач створений з метою реалізації виробленої продукції, а також використання державного майна шляхом запровадження нових технологій, форм організації виробництва, задоволення потреб у спирті та алкогольної продукції, а також іншої продукції і наданні послуг, виходячи із виробничих можливостей і отримання на цій основі прибутку.

Основними напрямками діяльності є виробництво та реалізація, в тому числі, горілок та лікеро-горілчаних виробів; спиртових настоїв і т.п.

Позивач провадив господарську діяльність з виробництва алкогольних напоїв, що підтверджується ліцензією серії АБ № 155820, виданої Департаментом з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів та Додатків до ліцензії, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до наказу Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості № 41 від 25.03.2009 року з 01 квітня 2009 року створено невідокремлений підрозділ в складі акцизного складу і магазин-складу з назвою «Княгинин-Тячів». Позивачем згідно наказу № 42 від 25.03.2009 року у зв'язку із створенням акцизного складу створено касу № 2 підприємства для здійснення безготівкових та готівкових розрахунків.

Метою створення структурного підрозділу «Княгинин-Тячів» було забезпечення споживачів продукцією торгової марки «Княгинин» та додаткового територіального охоплення ринку збуту за межами власного місцезнаходження позивача.

Таким чином, до складу невідокремлений підрозділу входив як акцизний склад так і магазин-склад.

Матеріалами справи доведено, що вищевказаний підрозділ діє на підставі Положення, затвердженого позивачем 25.03.2009 року, створений для досягнення цілей статутної діяльності позивача шляхом винесення своєї діяльності за межі власного місцезнаходження з метою додаткового територіального охоплення ринків збуту продукції власного виробництва.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з наказом від 22.05.2009 року № 197, у відповідності до наказу ДПА України від 14.05.2005 року №178, встановлено та забезпечено виконання Порядку роботи представників ДПІ у Тячівському районі на акцизному складі Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості за адресою вул. Торгова, 2 с. Бурштино.

Даний склад внесений до Єдиного державного реєстру місць зберігання оптових партій алкогольних напоїв, що підтверджується довідкою про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру Серія №015024 від 07.04.2009 року (запис № 5).

25.03.2009 року позивачем укладено первинний договір оренди основних засобів №2/ор з підприємством райспоживспілки Тячівський хлібокомбінат, згідно з яким позивач прийняв в строкове платне користування складське підвальне приміщення загальною площею 270 кв. м., та приміщення під офіс, загальною площею 9,8 кв. м. за адресою: вул. Торгова, 2 в смт. Бурштино, Тячівський район Закарпатська область для оптової та роздрібної торгівлі лікеро-горілчаною продукцією, що підтверджується матеріалами справи.

22.03.2010 року позивачем укладено договір оренди нежитлових приміщень в новій редакції, згідно з яким Підприємство Тячівської райспоживспілки Тячівський хлібокомбінат передало, а позивач прийняв в строкове платне користування складське підвальне приміщення під акцизний склад корисною площею 270 кв.м.; приміщення під склад-магазин площею 50,1 кв. м., та приміщення під офіс площею 9,9 кв.м., розташовані на першому поверсі будівлі майнового комплексу за адресою: вул.Торгова, 2 в смт. Бурштино, Тячівський район Закарпатська область. Загальна корисна площа орендованих приміщень складає 330 кв.м.

На виконання вимог Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом ДПА України № 614, від 01.12.2000 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за № 107/5298, із змінами та доповненнями, позивачем здійснено реєстрацію реєстратора розрахункових операцій ЕРА 202.01, заводський № ЕЛ 1000 2010 та отримано реєстраційне посвідчення № з відміткою для використання в господарській одиниці: «Структурний підрозділ «Княгинин-Тячів», магазин-склад». Дана обставина підтверджується Довідкою № 8651/10/23-447/3907 від 29.03.2010 року, виданою позивачу заступником начальника ДПІ в м. Івано-Франківську про реєстрацію ЕККА ЕРА 202.01, заводський № ЕЛ 10002010 за адресою Закарпатська обл., Тячівський район, смт. Бурштино, вул. Торгова, 2 структурний підрозділ «Княгинин-Тячів» магазин - склад, торгова площа 50,00 кв.м. На підставі виданої довідки позивач виготовив ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями через магазин-склад (Серія АР№218932 від 14.04.2010 року).

Відповідно до пункту 4.2. Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) затвердженого наказом ДПА України № 614, від 01.12.2000р., РРО може застосовуватись тільки в тій господарській одиниці, назва та адреса якої зазначені в реєстраційному посвідченні, та у сфері застосування, визначеній Державним реєстром реєстраторів розрахункових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи до початку перевірки перевіряючими, через магазин-склад, придбано у позивача сорок пляшок горілки на загальну суму 770,40 грн., вказана розрахункова операція проведена через реєстратор розрахункових операцій з видачею касового чеку, встановленого зразка, що підтверджує факт реалізації позивачем алкогольної продукції через магазин-склад виключно з використанням РРО.

Згідно із пунктом 1 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Надавши підприємствам, установам і організаціям усіх форм власності, які здійснюють торгівлю продукцією власного виробництва та надають послуги з проведенням розрахунків у касах цих підприємств, установ, організацій, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, право здійснювати розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій та розрахункових книжок, Закон передбачив умову, яка б забезпечувала облік готівкових коштів, зобов'язавши ці підприємства, установи, організації оформляти проведення розрахунків прибутковими і видатковими касовими ордерами та видавати відповідні квитанції, підписані і завірені печаткою у встановленому порядку.

Відповідно до роз'яснень ДПА України («Вісник податкової служби України», серпень 2001 р., № 31) у разі реалізації підприємством підакцизних товарів, які є продукцією власного виробництва, розрахунки за них можуть провадитися у касі підприємства з оформленням прибуткових та видаткових касових ордерів за умови, якщо реалізація цих товарів здійснюється не через торговельну мережу чи об'єкти господарювання, які відносяться до підприємств торгівлі або громадського харчування.

В період з 01.11.2010 року по 26.11.2010 року з акцизного складу Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості за адресою вул. Торгова, 2 с. Бурштино бухгалтером - касиром позивача реалізовано горілчану продукцію власного виробництва, згідно з прибутковими касовими ордерами № 1307 - № 1469 на суму 200929,80 грн.

Та обставина, що дана горілчана продукція реалізовувалась із акцизного складу, крім зазначених вище доказів, підтверджується товарно-транспортними накладними, які долучені позивачем до прибуткових касових ордерів №1307 - №1469.

При цьому, дані обставини спростовують твердження відповідача про те, що реалізація горілчаної продукції, згідно з прибутковими касовими ордерами №1307 - №1469 на суму 200929,80 грн. відбувалась з магазину-складу. Як наслідок, неправильними є записи працівників податкового органу в акті перевірки від 30.11.2010 року за №20279/09/15/23/00375409 про те, що перевірку проведено в господарській одиниці «магазин - склад».

Крім того, вищезазначені товарно-транспортні накладні та відповідні прибуткові касові ордери підтверджують факт реалізації позивачем продукції саме власного виробництва. Так, на звороті цих накладних зазначено назву продукції, яка відповідає назві горілчаної продукції, яку виготовляє позивач згідно ліцензії на виробництво алкогольних напоїв серії АБ № 155820, виданої Департаментом з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів та Додатків до ліцензії, наявних в матеріалах справи.

Згідно ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 3 цього Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно зі ст. 7 даного Закону України порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), встановлюється Державною податковою адміністрацією України. Порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, встановлюється Державною податковою адміністрацією України за погодженням з Національним банком України.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» виробництво (виготовлення) - діяльність, пов'язана з випуском продукції, яка включає всі стадії технологічного процесу, а також реалізацію продукції власного виробництва.

Як встановлено судом попередньої інстанції, позивач здійснював торгівлю товару, який вироблений ним у повному технологічному циклі виробництва, тобто власного виробництва.

Отже, колегія суддів вважає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» позивач, у даному випадку, не зобов'язаний проводити реалізацію продукції власного виробництва із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

Таким чином, застосування відповідачем штрафних санкцій, передбачених за порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є безпідставними та протиправними, тому позов підлягає задоволенню.

Відтак, оптова реалізація горілчаної продукції власного виробництва проводилась позивачем з окремого структурного підрозділу - акцизного складу, який згідно з актом перевірки не був предметом перевірки. Реалізацію вказаної продукції позивач здійснював, в тому числі, частково в готівковій формі шляхом оформлення прибутково касових ордерів відповідно до норм Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року. При цьому, відповідно до п.1. ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у зв'язку з вищезазначеними підставами, застосування реєстраторів розрахункових операцій при оптовому відпуску продукції власного виробництва з акцизного складу не вимагається.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача, серед доводів, що підтверджують законність оскаржуваного рішення, посилався на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.12.2010 року про притягнення бухгалтера структурного підрозділу позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 85,00 грн. за порушення п.1, п.2 ст.3, п.1 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» як на обставину, що має преюдиційне значення при вирішенні даної адміністративної справи.

Однак, колегія суддів враховує, та зазначає, що згідно ч.4 ст.72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок. Разом із тим розглядувана норма встановлює межі обов'язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу. Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Доводи апелянта в іншій частині апеляційної скарги на правомірність прийнятої постанови не впливають, та висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року у справі № 809/2046/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.