Справа № 2а-334/11
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 74505/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М.,
суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,
з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,
прокурора Гальчинського С.О.,
представника позивача Поповича Ю.І.,
представника відповідача Наконечної О.М.,
представника третьої особи Пелипець Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги Львівської міської ради та Приватного підприємства «ЮМП Плюс» на постанову Галицького районного суду міста Львова від 28 лютого 2012 року у справі за позовом Військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, Військової частини НОМЕР_1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «ЮМП Плюс», про скасування ухвали, визнання недійсним договору оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Львівського гарнізону звернувся в суд в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, Військової частини НОМЕР_1 з позовом до Львівської міської ради, яким просив визнати протиправною ухвалу відповідача від 09.02.2006 року № 3219 «Про користування ПП «ЮМП Плюс» земельною ділянкою на АДРЕСА_1 » та визнати недійсним договір оренди землі від 16.06.2006 року, укладений між Львівською міською радою та ПП «ЮМП Плюс».
Постановою Галицького районного суду міста Львова від 28 лютого 2012 року позов задоволено частково: визнано протиправною ухвалу Львівської міської ради від 09.02.2006 року № 3219 «Про користування ПП «ЮМП Плюс» земельною ділянкою на АДРЕСА_1 ; в частині позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 16.06.2006 року, укладеного між Львівською міською радою та ПП «ЮМП Плюс», провадження у справі закрито.
Постанова мотивована тим, що земельна ділянка загальною площею 21,20 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була закріплена за КЕВ ПрикВО (на даний час КЕВ м. Львова). Як встановив суд, в дану площу входить і земельна ділянка по АДРЕСА_1 , щодо якої виносилася оскаржувана ухвала Львівської міської ради. Однак при підготовці технічної документації на неї не було погоджено меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами, в тому числі із позивачем. Наявні в матеріалах справи акти погодження меж ділянки, на думку суду, не можуть братися до уваги, так як первинний акт, яким визначено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 від межі по стіні будівлі та кам`яної огорожі до межового знаку належать до земель міста, командиром Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 не міг бути підписаний 15.09.2004 року, оскільки він призначений на посаду командира частини лише 21.09.2004 року, а також даний акт, як і наступні аналогічні акти, не містять печатки військової частини. Тому суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану ухвалу від 09.02.2006 року № 3219, Львівська міська рада діяла необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушила права та законні інтереси позивачів, в зв`язку з чим в частині визнання протиправною даної ухвали позов слід задовольнити. Водночас щодо позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 16.06.2006 року, укладеного між Львівською міською радою та ПП «ЮМП Плюс», суд дійшов висновку, що провадження в цій частині слід закрити, оскільки в даних вимогах вбачається спір про право, що виключає їх розгляд в порядку адміністративного судочинства.
Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач та третя особа.
Відповідач вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. З врахуванням уточнення вимог і доводів апеляційної скарги просить постанову скасувати і закрити провадження у справі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у спірних правовідносинах міська рада не виконує владних управлінських функцій, а виступає власником землі, тобто рівноправним учасником земельних правовідносин з фізичними і юридичними особами, в зв`язку з чим, на думку апелянта, дану справу належить розглядати в порядку господарського, а не адміністративного судочинства.
Третя особа вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала Львівської міської ради є законною, а право оренди спірної земельної ділянки було набуте ним відповідно до вимог законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, представників сторін і третьої особи, обговоривши доводи апеляційних скарг та доповнення до апеляційної скарги Львівської міської ради, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити повністю, а апеляційну скаргу третьої особи частково з наступних підстав.
Як встановив суд, ухвалою Львівської міської ради від 16.12.2004 року № 1971 ПП ОСОБА_2 було затверджено проект відведення та надано йому в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,1235 га, в тому числі в межах червоних ліній площею 0,0194 га, на АДРЕСА_1 у Львові для влаштування автостоянки та зобов`язано його укласти договір оренди цієї земельної ділянки.
На підставі даної ухвали Львівська міська рада і ПП ОСОБА_2 уклали договір оренди від 08.02.2005 року № Ф-258.
В подальшому ПП ОСОБА_2 переуступив право оренди цієї земельної ділянки ПП «ЮМП Плюс», про що вони подали до Львівської міської ради відповідні заяви та висновок Управління архітектури і містобудування.
За результатами розгляду даних заяв Львівська міська рада 09.02.2006 року прийняла ухвалу № 3219, якою передала ПП «ЮМП Плюс» в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,1235 га, в тому числі в межах червоних ліній площею 0,0246 га, на АДРЕСА_1 у Львові для влаштування автостоянки, зобов`язано його укласти у місячний термін договір оренди цієї земельної ділянки та договір на право обслуговування автостоянки і зберігання транспортних засобів, а також визначено вважати таким, що втратив чинність договір оренди від 08.02.2005 року № Ф-258 з моменту реєстрації договору оренди між ПП «ЮМП Плюс» і Львівською міською радою.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про визнання протиправною ухвали Львівської міської ради від 09.02.2006 року № 3219, виходив з того, що вона прийнята з порушенням вимог законодавства.
Однак суд першої інстанції не врахував наступного.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі в редакції, чинній на час подання позовної заяви і розгляду справи судом першої інстанції) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Таким чином, відповідно до змісту наведених норм до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.
Як зазначено вище, спірна земельна ділянка площею 0,1235 га по АДРЕСА_1 перебувала в оренді у ПП ОСОБА_2 на підставі договору, укладеного ним з Львівською міською радою, а оскаржуваною ухвалою відповідача була передана в оренду ПП «ЮМП Плюс», яке також уклало з міською радою договір оренди цієї земельної ділянки.
Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування на землі комунальної власності.
За змістом ст. ст. 2, 5 цього Кодексу відповідна місцева рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб`єктом земельних відносин.
Оцінивши суть спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що у правовідносинах, які склалися між сторонами у справі, відповідач як власник землі вільний у виборі суб`єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок в оренду, відмову у наданні земельної ділянки в оренду чи розірвання договору оренди, позов про оскарження такого рішення в залежності від статусу позивача повинен вирішуватися у порядку цивільного або господарського судочинства, оскільки в цьому випадку має місце спір про цивільне право.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 09.12.2014 року (справа № 21-308а14), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Таким чином, оскаржуване рішення відповідача в даному випадку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності в розумінні наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України, в зв`язку з чим, на думку колегії суддів, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
А згідно з ч. 1 ст. 203 цього Кодексу постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального справа, що призвело до неправильного вирішення справи, тому її слід скасувати і закрити провадження у справі.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити.
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЮМП Плюс» задовольнити частково.
Постанову Галицького районного суду міста Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2а-334/11/1304 за позовом Військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, Військової частини НОМЕР_1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «ЮМП Плюс», про скасування ухвали, визнання недійсним договору оренди скасувати і закрити провадження у справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар

Ухвала складена в повному обсязі 02.11.2015 року