Справа № 822/5907/15
Суддя: Ніколайчук М.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5907/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року 12:35м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:ОСОБА_3, представника ТУ ДСАУ
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області , Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області в якому просять:

- визнати неправомірними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області в частині не нарахування та невиплати позивачам заробітної плати за період з 26.10.2014 по 31.12.2014 включно відповідно до ст.144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014) та за період з 29.03.2015 по день винесення рішення, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"( в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"),

- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області здійснити позивачам перерахунок та виплату заробітної плати в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо).

Крім того, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивачі просять стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на корись кожного з них по 5000 грн. моральної шкоди та стягнути на користь ОСОБА_3 надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 9157, 9 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку, індексацію, компенсацію за час затримки розрахунку, а також моральну шкоду спричинену не виплатою надбавки в розмірі 7000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що починаючи з 26.10.2014 (дата набрання чинності Закону України "Про прокуратуру", в частині внесення змін до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") розмір посадового окладу працівника апарату суду становить не менше 30% посадового окладу судді місцевого суду для працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, з коефіцієнтом 1.3 для працівників, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців.

27.07.2015 позивачі звернулись із заявою-вимогою до територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо проведення перерахунку та виплати заробітної плати, проте їм було відмовлено з посиланням на те, що на час розгляду заяви позивачів відповідні зміни до постанови Кабінету міністрів України №268 не внесені.

Заяву про збільшення позовних вимог обґрунтовано тим, що в період з 2013 по 2014 рік ОСОБА_3 наказами голови суду було встановлено надбавку до зарплатні за виконання особливо важливої роботи, однак дані кошти ТУ ДСА у Хмельницькій області не було нараховано та виплачено, чим порушено її права. Зважаючи на той факт, що ОСОБА_3 не було виплачено заробітню плату в повному обсязі, що позбавило її можливості розпоряджатись належним їй майном, їй завдано моральної шкоди на суму 7000 грн.

Крім того, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ст. 237-1 КЗпП просять стягнути на свою користь по 5000 грн. моральної шкоди, оскільки їх позбавили можливості розпоряджатись власним заробітком.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити з підстав, викладених у адміністративному позові та заяві про збільшення позовних вимог.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, надавши 06.11.2015 заяви про розгляд справи без їх участі та про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області в судовому засіданні просив відмовити позивачам у задоволенні позову зазначивши, що ТУ ДСА у Хмельницькій області здійснювало нарахування заробітної плати позивачам на підставі Закону України "Про державну службу", законів про державний бюджет на 2014-2015 роки та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування структури та умов праці оплати працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Крім того, представник відповідача вказує на те, що дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки нарахування та виплата заробітної плати може здійснюватись відповідачем лише в межах затвердженого фонду оплати праці. В задоволенні позовних вимог просить відмовити. Крім того, позиція відповідача викладена в письмових запереченнях на адміністративний позов.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв від казначейської служби до суду не надходило.

Заслухавши позивача і представника територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачі працюють в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області: ОСОБА_3 займає посаду помічника заступника голови суду, ОСОБА_4 працює на посаді секретаря судового засідання, а ОСОБА_5 - помічник судді. Заробітна плата у спірний період виплачувалась позивачам виходячи з розміру посадового окладу в 1218 грн. (в частині розгляду позовних щодо недотримання Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014)).

27.07.2015 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись із заявами-вимогами до територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо проведення перерахунку та виплати їм заробітної плати відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Листами від 27.08.2015 №№ 3120/15, 3133/15 позивачам було відмовлено у задоволенні їхніх вимог з посиланням на те що, на час розгляду заяв відповідні зміни до постанови Кабінету міністрів України № 268 не внесені.

Згідно з п. 5 Положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України, затвердженого наказом ДСА України від 05.04.2011 року № 82, територіальні управління відповідно до покладеного на них завдання, зокрема, здійснюють у межах своєї компетенції соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату місцевих судів.

Відповідно до п. 4.3 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом ДСА України від 15.07.2015 року № 104, територіальні управління здійснюють функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності територіальних управлінь та місцевих загальних судів.

Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті та частиною першою статті 10 цього Закону.

Статтею 13 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" №3723-XII умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 482 "Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету" установлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", мінімальна заробітна плата у 2014 році у місячному розмірі становила 1 218,00 грн. Такий же розмір заробітної плати встановлено і на 2015 рік (відповідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік").

Таким чином, заробітна плата виплачувалась позивачам, виходячи з розміру посадового окладу в 1218 грн.

Водночас, 26.10.2014 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, згідно підпункту 59 розділу ХІІ Прикінцевих положень якого внесено зміни до ст.144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", та, зокрема, визначено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Відповідно Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (в редакціях, чинних на час існування спірних правовідносин) посадовий оклад судді місцевого суду встановлений у розмірі 10 мінімальних заробітних плат (що становить 12180 грн.).

Згідно із підпунктом 2 п.13 Розділу XIIІ Закону України "Про прокуратуру", Кабінету Міністрів України доручено:

- у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

- у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Однак Кабінетом Міністрів України не були виконані вимоги зазначеної норми.

В подальшому, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" було встановлено, що норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд", який набрав чинності 29.03.2015, затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Згідно цієї редакції матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників судової системи визначаються статтею 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Статтею 147 Закону України №2453-VI (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") встановлено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Згідно з п.п.2 п.13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності Законом мав привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Однак Кабінет Міністрів України лише постановою від 02.09.2015 року №644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" вніс зміни до додатку 47 до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 року №268, виклавши у новій редакції схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів, з приміткою про те, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 року №794-VII постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

При цьому постанова Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (яка була офіційно опублікована 09 вересня 2015 року) не містить вказівок про поширення її дії стосовно виплаченої раніше (у 2014-2015 роках) заробітної плати, або про необхідність проведення перерахунку заробітної плати працівникам апаратів судів за попередні періоди. Таким чином, дія зазначеної постанови на спірні правовідносини не поширена.

Також суд звертає увагу на те, що згідно із ч.1 ст.145, ч.1 ст.146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Аналогічні норми були передбачені ч.1 ст.142, ч.1 ст.143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд").

Згідно зі ст.22 Бюджетного кодексу України Державна судова адміністрація є головним розпорядником бюджетних коштів, таким чином відповідач є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Отже, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області може здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці та не наділене правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивачів.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що у відповідача у спірний період були відсутні підстави нараховувати та виплачувати позивачу заробітну плату відповідно до ч.1 ст.144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (зі змінами, внесеними підпунктом 59 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII) та ч.1 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд").

На думку суду, реалізація положень вищевказаних норм Закону України "Про судоустрій і статус суддів" можлива була за умови виконання Кабінетом Міністрів України вимог стосовно приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, в тому числі шляхом забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі діяли в межах своїх повноважень, а тому у їх діях відсутня протиправність відмови в здійсненні перерахунку та виплаті заробітної плати позивачу.

При цьому суд звертає увагу на те, що позовні вимоги стосуються періоду - до прийняття рішення, а тому, враховуючи прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 02.09.2015 року №644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", якою внесено зміни до додатку 47 до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 року №268, заробітна плата позивачів у вересні 2015 року має нараховуватись та виплачуватись виходячи з розміру посадового окладу, затвердженою такою постановою.

Однак, враховуючи те, що станом на день розгляду справи судом, позивачем не надано відомостей про отримання заробітної плати за вересень 2015 року, у суду немає можливості встановити, в якому розмірі ТУ ДСА у Хмельницькій області здійснило фактичне нарахування заробітної плати, та чи відповідає вона вимогам законодавства, а тому не може робити передчасний висновок про порушення прав позивача та зобов'язувати відповідача проводити перерахунок на їх користь.

За таких обставин, суд вважає, що не є протиправними дії ТУ ДСА у Хмельницькій області щодо не здійснення перерахунку та виплати заробітної плати позивачу відповідно до ч.1 ст.144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (зі змінами, внесеними підпунктом 59 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII) та ч.1 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ( в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд").

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення на її користь надбавки за виконання особливо важкої роботи в розмірі 9157, 9 грн. суд зазначає таке.

Наказами голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було встановлено позивачу надбавку за виконання особливо важливої роботи: з січня по грудень 2013 року, та в січні, лютому, жовтні 2014 року - в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця, а в листопаді та грудні 2014 року - в розмірі 30% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (а.с.52-99). Дані надбавки ОСОБА_6 отримано не було.

Представником відповідача в засіданні було пояснено, що накази Хмельницького міськрайонного суду, якими встановлювалась надбавка позивачу, територіальним управлінням ДСА у Хмельницькій області не виконувались через неможливість здійснити зазначені виплати, адже такі кошторисом видатків передбачені не були.

Суд звертає увагу на те, що територіальні управління ДСА здійснюють функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення місцевих загальних судів. Так, постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" передбачено, що всі видатки здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання відповідної установи.

Кошторисом видатків виплата надбавок за виконання особливо важливої роботи в 2013-2014 роках передбачена не була.

Крім того, судом встановлено, що всі вищевказані накази за 2013 рік про преміювання працівників апарату суду та надання надбавки за виконання особливо важливої роботи повертались територіальним управлінням ДСА у Хмельницькій області до Хмельницького міськрайонного суду без виконання з підстав наведених вище.

Накази за 2014 рік також не були виконані через фактичну відсутність фінансування (не затверджені кошторисом), а тому суд не вбачає протиправної бездіяльності ТУ ДСА у Хмельницькій області щодо невиплати надбавки ОСОБА_3 за виконання особливо важливої роботи в розмірі 9157, 9 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 листопада 2015 року 14:00

Постанова не набрала законної сили

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1