Справа № 804/9150/13-а
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 р.Справа №804/9150/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Самарського району м. Дніпропетровська про зобовязання вчинити певні дії, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2013 року в адміністративній справі №804/9150/13-а відкрито провадження (суддя Рищенко А.Ю.).
У звязку із закінченням повноважень судді Рищенка А.Ю., на підставі розпорядження від 24 червня 2015 року №318д здійснено перерозподіл справи №№804/9150/13-а, та передано останню на розгляд судді Верба І.О. (а.с.134).
Оскільки провадження у справі вже відкрито, суддя Верба І.О. прийняла 30 червня 2015 року справу до свого провадження (а.с.136).
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач не вживає заходів до виконання обовязкових вимог щодо усунення порушень, виявлених під час ревізії.
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, представник просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень або пояснень в обґрунтування свої правової позиції суду не надав.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що в результаті проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Самарського району м. Дніпропетровська за період з 01.09.2010 року по завершений звітний період 2013 року, Державною фінансовою інспекцією України в Дніпропетровській області виявлено порушення фінансово-господарської дисципліни, про що складено акт ревізії від 15.05.2013 року №06-19/64.
На адресу Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Самарського району м. Дніпропетровська направлено обовязкові вимоги від 03.06.2013 року №04-06-05-15/6915, якими зобовязано усунути порушення, що були виявлені в ході ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства, а саме:
- ревізією встановлено зайву сплату внесків до державних цільових фондів по незаконно виплаченій заробітній платі в сумі 5378,86 грн., чим порушено вимоги статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ;
- - зобовязано відшкодувати в повному обсязі зайво сплачені кошти в сумі 5378,86 грн., шляхом проведення перерахунку сум внесків до державних цільових фондів та повернення зайво сплачених коштів шляхом зарахування їх до майбутніх платежів;
- ревізією встановлено проведення зайвих витрат коштів, внаслідок, покриття за рахунок коштів підприємства витрат власників нежитлових приміщень з оплати експлуатаційних витрат та надання послуг зі зберігання майна, на загальну суму 5890,8 грн., чим порушено вимоги статті 9 Закону України №996, в частині своєчасності відображення господарських операцій, пункту 6 П(С)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, пункту 5 П(С)БО15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, пункту 5 П(С)БО №10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 року №237;
- - зобовязано відшкодувати в повному обсязі зайві витрати коштів підприємства в загальній сумі 5890,80 грн. шляхом предявлення власникам нежитлових приміщень, майна (автотранспорту та залізобетонних плит) до оплати рахунків та стягнення з них грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи;
- ревізією встановлено проведення зайвих витрат бюджетних коштів через завищення вартості робіт за договорами, укладеними КВ ЖРЕП Самарського району з ТОВ СП «Ліфтреммонтаж Дніпро» на суму 6794,20 грн., внаслідок не підтвердження первинними документами витрат, повязаних з роботою машин і механізмів, вартість яких включена до акту виконаних робіт, чим порушено пункт 3.3.10.1 ДБН Д. 1.1-1-2000, статті 9 Закону № 996-XIV;
- зобовязано керівника та головного бухгалтера в подальшому здійснювати постійний контроль за дотриманням бухгалтерією розрахункової дисципліни на підприємстві, своєчасним обліком та реєстрацією господарських операцій;
- враховуючи виявлення за результатами ревізій порушень, що призвели до завдання матеріальної шкоди (збитків) філіям підприємства на суму, що перевищує розмір 50 мінімальних заробітних плат, встановлених Законами України про Державний бюджет на відповідні роки, відповідно до статті 130 Кодексу законів про працю розглянути питання про звільнення працівників підприємства, якими допущено порушення у вказаних розмірах: директора підприємства за оплату актів виконаних робіт в яких завищено вартість робіт;
- за допущені порушення, що мають повторювальний характер відповідно до ст. 130 Кодексу законів про працю розглянути питання про звільнення працівників підприємства, якими допущено такі порушення.
Позивач листом-нагадуванням від 03.06.2013 року №04-06-05-15/6915 звернувся до відповідача з вимогою вжити необхідні заходи щодо повного усунення фінансових порушень. Однак, відповідач обовязкові вимоги не виконав, порушення не усунув, у звязку із чим предявлений цей позов.
Не погоджуючись з виставленими вимогами, позивач оскаржив пункт 2 вимоги від 03.06.2013 року №04-06-05-15/6915 до суду.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року по справі №804/9058/13-а адміністративний позов Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання нечинної вимоги в пункті 2 від 03.06.2013 року №04-06-05-15/6915 задоволено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014 року у справі №804/9058/13-а апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області залишено без задоволення, постанову від 17.09.2013 року залишено без змін.
Таким чином, станом на день розгляду справи судом, вимоги від 03.06.2013 року №04-06-05-15/6915 судом не скасовані та є чинними.
Вирішуючи заявлений спір суд виходить із того, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-XII (далі Закон - №2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
«Положенням про Державну фінансову інспекцію України», затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, обєднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).
Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону №2939-XII, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.
Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання.
Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У справі, що розглядається, позивач предявив вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобовязання вчинити певні дії.
Таким чином, позивачем заявлені позовні вимоги про спонукання до виконання обовязкових вимог органу фінансового контролю, а не про стягнення збитків, виявлених в ході перевірки, що є підставою для відмови в задоволенні цього позову.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права неодноразово висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа №21-89а14), 20 травня 2014 року (справа №21-93а14), 28 жовтня 2014 року (справа №21-462а14).
Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Самарського району м. Дніпропетровська про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 16 листопада 2015 року.

Суддя ОСОБА_1