Справа № 826/23430/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2015 року № 826/23430/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу

за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"
про стгнення штрафу в сумі 17000,00

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі по тексту - позивач) звернулась суду з адміністративним позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення штрафу в сумі 17 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем встановлено порушення приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг, за які до суб'єкта господарювання застосовано штраф у розмірі 17 000,00 грн. Представник позивача стверджує, що сума штрафу, станом на момент звернення до суду, не перерахована відповідачем до Державного бюджету України, тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач заперечень проти позовних вимог суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про відкриття скороченого провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Актом про правопорушення законодавства про фінансові послуги від 07.05.2015 №318/13-15/13/5 встановлено порушення відповідачем:

- пункту 12 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яким визначено, що розпорядження Нацкомфінпослуг про усунення порушень законодавства про фінансові послуги, направлені установам та саморегулівним організаціям, є обов'язкові до виконання;

- підпункту 41 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, яким визначено, що розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, які приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям Нацкомфінпослуг, є обов'язкові до виконання;

- абзацу другого пункту 13 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, яким визначено, що рішення Нацкомфінпослуг, прийняті в межах її повноважень, є обов'язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами та місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності і громадянами;

- пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 за № 2112/22424, яким визначено, що рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов'язковими для виконання учасниками ринку фінансових послуг.

За результатом розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг прийнято постанову від 04.06.2015 №6/13-16/13/5 до відповідача застосовано штрафну санкцію у розмірі 17 000 грн.

Відповідно до пункту 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070/2011 (далі по тексту - Положення № 1070/2011) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Основним завданням Нацкомфінпослуг, серед іншого, є здійснення в межах своїх повноважень державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі по тексту - Закон № 2664-III) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Доказів на спростування встановлених у акті про порушення законодавства про фінансові послуги та постанові про застосування штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг поршень законодавства відповідачем не надано.

Також, суду не надано, доказів оскарження постанови на підставі якої заявлено вимогу про стягнення штрафу.

Умови, порядок і строки провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність із надання фінансових послуг (далі - Справи), порядок прийняття рішень про застосування заходів впливу та процедуру їх оскарження на момент виникнення спірних правовідносин встановлювались Положенням про застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України заходів впливу, затвердженим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 13 листопада 2003 року № 125 (в редакції розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 вересня 2004 р. N 2384), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2003 року за № 1115/8436 (далі по тексту - Положення № 125).

Пунктом 4.1. цього Положення встановлено, що акт про порушення вручається Особі (представнику Особи) або надсилається за її місцезнаходженням не пізніше п'яти днів з дати його складання.

Надсиланням акта про порушення є відправлення поштою за місцезнаходженням (місцем проживання) особи примірника акта з повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 4.23 Положення № 125 рішення про результати розгляду Справи вручається Особі або надсилається за її місцезнаходженням не пізніше п'яти днів з дня його прийняття, а рішення, які підлягають схваленню Комісією, - не пізніше п'яти днів з дня їх схвалення. Вручення рішення у Справі здійснюється в порядку, передбаченому для вручення акта про порушення.

За таких обставин, постанова про застосування штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг вважається врученою суб'єкту нагляду Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг вважається врученою в разі направлення за місцезнаходженням (місцем проживання) Особи примірника рішення з повідомленням про вручення. З матеріалів справи вбачається, що листом від 14.05.2015 відповідача повідомлено про розгляд справи та листом від 08.06.2015 позивачу надіслано копію постанови від 04.06.2015 №6/13-16/13/5, вказані листи отримано відповідачем 18.05.2015 та 16.06.2015, що підтверджується копіями повідомлень про вручення поштових відправлень адресату (а.с. 20).

Враховуючи, що доказів сплати суми штрафу відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення та звернення до суду із вимогою про стягнення штрафу на його підставі, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 183-2, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити позов. 2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна»(, адреса: м. Київ, вул. П. Ревуцьккого, 42-Г) до Державного бюджету України (на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника на балансовий рахунок 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації за доходами 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106) штраф в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя В.І. Келеберда