Справа № 824/2308/15-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/2308/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Дембіцького П.Д.,

при секретарі - Бакрів О.В.

за участю представників :

позивача - Бобика Й.Б., Пославського В.С.( за довіреністю);

відповідача - Ахтемійчук О.В., Теутуляк С.В.( за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Офсетдрук" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Офсетдрук» до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях до Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем рішення № 2/24-12-21-12/31009768 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 24.09.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.09.2015 р. начальником ДПІ у м. Чернівцях було прийнято рішення про проведення фактичної перевірки суб'єкта господарювання ТОВ «Офсетдрук» - АЗС за адресою : м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж, яке оформлено наказом № 372 від 17.09.2015 року. Директору ТОВ «Офсетдрук» під час перебування на допиті у кримінальному провадженні в приміщенні ГУ ДФС у Чернівецькій області було вручено вищевказаний наказ на проведення перевірки та запропоновано поставити підпис у направленнях на перевірку. Директор ТОВ «Офсетдрук» не відмовив посадовим особам відповідача у проведенні перевірки запропонувавши вирішити це питання у офісі, також звернув їх увагу на те, що напередодні отриманий наказ на проведення перевірки № 364 від 14.09.2015 р. про проведення планової перевірки.

Позивач зазначає, що пред'явлений директору ТОВ «Офсетдрук» наказ про проведення фактичної перевірки № 372 від 17.09.2015 року не був скріплений печаткою контролюючого органу, а тому у позивача були всі правові підстави для недопущення посадових осіб контролюючого органу для проведення перевірки.

24.09.2015 року відповідачем винесено оскаржуване рішення № 2/24-12-21-12/31009768 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Офсетдрук», яке позивач просить суд визнати протиправним та скасувати.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представники відповідача позов не визнали, в задоволенні позовних вимог просили відмовити, надали заперечення на позов у якому зазначили, що 23.09.2015 року директора TOB «Офсетдрук» ОСОБА_5 було ознайомлено з наказом № 372 від 17.09.2015 року про проведення фактичної перевірки АЗС за адресою: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 34-ж та направленнями на проведення фактичної перевірки, який відмовився від отримання наказу, підпису у направленнях та від допуску посадових осіб ДФС до проведення фактичної перевірки АЗС за вищевказаною адресою.

Оскільки директор був ознайомлений з наказом на проведення фактичної перевірки, однак відмовився від його отримання, від підпису у направленнях про проведення фактичної перевірки та допуску посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки, працівниками контролюючого органу було складено акт щодо відмови у підписанні направлень на перевірку № 316 від 23.09.2015 року та акт щодо відмови у допуску до проведення фактичної перевірки АЗС TOB «Офсетдрук» № 317 від 23.09.2015 р.

24.09.2015 року відповідачем винесено Рішення № 2/24-12-21-12/31009768 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Офсетдрук» один примірник якого надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення на юридичну адресу ТОВ «Офсетдрук», що відповідає вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Офсетдрук», зареєстроване Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 30.06.2000 року.

Згідно договору суборенди б/н виробничих приміщень від 01.10.2015 року ТОВ «Офсетдрук» із ПП «Грейн 2002» уклали договір про те, що ПП «Грейн 2002» передає, а ТОВ «Офсетдрук» приймає у строкове платне користування об'єкт суборенди, згідно п.1.2 даного Договору. Пунктом 1.2 договору передбачено, що об'єкт суборенди, згідно даного Договору, складається з споруди складу сипучих матеріалів, пунктом 1.3 передбачено, що об'єкт суборенди знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 34 Ж. (а.с. 135).

16.09.2015 року начальником оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області на ім'я начальника ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області направлено службову записку щодо порушень податкового законодавства, пов'язаних з реалізацією на незареєстрованій АЗС паливно - мастильних матеріалів сумнівного походження без дозвільних документів, сплати податків та платежів за адресою: м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж. За даною інформацією незаконну діяльність по реалізації паливно - мастильних матеріалів здійснює ТОВ «Офсетдрук» (а.с.25).

17.09.2015 року начальником ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області було видано наказ № 372 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Офсетдрук» за адресою:

м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж (а.с.26).

Того ж дня, 17.09.2015 року начальником ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області були видані направлення на проведення перевірки старшому державному ревізору- інспектору відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок ГУ ДФС у Чернівецькій області № 000832 від 17.09.2015р. ОСОБА_6, головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок ГУ ДФС у Чернівецькій області № 000833 від 17.09.2015 р. ОСОБА_7, головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області №000834 від 17.09.2015 р. ОСОБА_8, начальнику відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області № 000835 від 17.09.2015 р. ОСОБА_9 (а.с. 27-30, 95-98).

23.09.2015 року вищевказаними посадовими особами відповідача було складено акт

№ 316/24-12-21-16/31009768 про те, що директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 після ознайомлення з наказом про проведення фактичної перевірки АЗС за адресою м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж № 372 від 17.09.2015 р. та направленнями на проведення перевірки № 000832, 000833, 000834, 000835 відмовився від підпису у направленнях (а.с.89).

Крім того, 23.09.2015 року вищевказаними посадовими особами відповідача було складено акт № 317/24-12-21-16/31009768 про те, що директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 відмовив у допуску до проведення фактичної перевірки АЗС за адресою: м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж, (а.с.90).

Посадовою особою контролюючого органу, було подано звернення від 23.09.2015 р. 17:30 щодо застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Офсетдрук», за результатами розгляду якого начальником ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області було прийнято рішення № 2/24-12-21-12/31009768 від 24.09.2015 р. про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Офсетдрук» (а.с.91-92).

Судом з метою з'ясування обставин справи, неодноразово було зобов'язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог. З урахуванням заявлених клопотань позивача, розгляд справи відкладався у зв'язку з його неявкою, а також оголошувалася перерва у зв'язку з необхідністю витребування письмових доказів щодо підтвердження обставин правомірності прийняття спірного рішення та необхідністю виклику для допиту посадових осіб.

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано належні докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4,5 ст. 11 КАС України зобов'язував позивача, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на підстави прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас, судом у порядку п. 4-5 ст. 11, ст. ст.69, 71 КАС України витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою прийняття Рішення № 2/24-12-21-12/31009768 від 24.09.2015 р. про застосування адміністративного арешту майна платника податків, а також і письмові пояснення осіб, які залучалися до проведення фактичної перевірки, які долучено до матеріалів справи.

Дослідженням письмових доказів, а саме матеріалів які стали підставою для прийняття спірного рішення, наданих відповідачем, встановлено, що начальником оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області на ім'я начальника ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_10 поступила службова записка щодо наявної інформації про можливі порушення податкового законодавства під час реалізації ПММ на незареєстрованій АЗС за адресою м. Чернівці вул. Миколаївська, 34 Ж. На вказаній записці міститься штам про реєстрацію вх. № 1842/8 від 16.09.2015 року та резолюція ОСОБА_9 терміново організувати перевірку (а.с. 25).

Дослідженням наказу № 372 від 17 вересня 2015 року встановлено, що вказаний наказ надрукований на аркуші паперу форми А 4 із зазначенням реквізитів відповідача та підстав проведення фактичної перевірки. Пунктом 1 зазначено провести фактичну перевірку СГ ТОВ «Офсетдрук» () АЗС за адресою м. Чернівці вул. Миколаївська, № 34Ж, з питань дотримання вимог ПК України від 02.12.2010 року № 2575-УІ (із змінами та доповненнями) та інших. У другому пункті вказаного наказу зазначено працівників податкового органу, яким доручається проведення фактичної перевірки, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 Вказаний наказ підписано начальником ОСОБА_11, та завірений печаткою для наказів. У правому куті вказаного наказу міститься печатка копія, в нижній правій частині міститься штамп «Згідно з оригіналом Во начальник відділу інфраструктури, підпис ОСОБА_12 17.03.2015 р. У вказаному наказі відсутній підпис позивача - директора ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5, про ознайомлення та отримання копії наказу на проведення фактичної перевірки.

Дослідженням направлень на перевірку встановлено, що направлення на перевірку від 17 вересня 2015 року № 000832, № 000833, № 000834, 000835 видані на підставі наказу № 372 про те, що ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області проводить з 17 вересня 2015 року фактичну перевірку ТОВ «Офсетдрук» АЗС за адресою м. Чернівці вул. Миколаївська, № 34Ж, із зазначенням посадових осіб податкового органу, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 Вказані направлення підписано начальником ОСОБА_11, та завірені печаткою відповідача.

Під час дослідження вказаних направлень, судом встановлено, що у вказаних направленнях відсутній підпис директора ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 та будь які інші записи про те, що наказ та направлення не відповідають вимогам Закону, чи мають будь-які дефекти. Також відсутні будь-які зауваження про те, що працівниками податкового органу, а саме ОСОБА_7 не пред'являлось службового посвідчення при наданні для ознайомлення наказу на проведення фактичної перевірки та направлень для проведення фактичної перевірки.

Дослідженням акту № 316/24-12-21-16/31009768 від 23.09.2015 року встановлено, що директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 після ознайомлення з наказом про проведення фактичної перевірки АЗС за адресою м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж,

№ 372 від 17.09.2015 р. та направленнями на проведення перевірки № 000832, 000833, 000834, 000835 відмовився від підпису у направленнях, про що працівниками податкового органу складено вказаний акт.

Дослідженням акту № 317/24-12-21-16/31009768 від 23.09.2015 року встановлено, що директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 відмовився у допуску до проведення фактичної перевірки АЗС за адресою: м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж, про що працівниками податкового органу складено вказаний акт.

Будучи допитаним, як свідок директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5, показав, що згідно договору суборенди виробничих приміщень від 01.10.2015 року ТОВ «Офсетдрук» із ПП «Грейн 2002» за адресою м. Чернівці, вул. Миколаївська, 34Ж знаходиться складське приміщення, АЗС з однією колонкою. 17 вересня 2015 року йому на мобільний телефон зателефонував комірник ОСОБА_13, який повідомив, про те, що на прохідній знаходяться працівники податкового органу з метою проведення фактичної перевірки. Оскільки ОСОБА_5 був зайнятий іншими питаннями, перебував за межами об'єкту, на вимогу працівників податкового органу не приїхав, оскільки не придав вказаним обставинам значення.

23 вересня 2015 року ОСОБА_5 разом із своїм представником знаходився на допиті у слідчому відділі ДФС Чернівецької області за адресою м. Чернівці вул. Героїв Майдану, 200. До службового кабінету ввійшла ОСОБА_7, яка надала ОСОБА_5 копію наказу № 372 від 17 вересня 2015 року про проведення фактичної перевірки ТОВ «Офсетдрук» за адресою м. Чернівці, вул. Миколаївська, 34Ж та направлення на перевірку.

ОСОБА_5, ознайомившись з наданою йому копією наказу на проведення фактичної перевірки повернув її працівнику податкового органу ОСОБА_7 У вказаному наказі, у направленнях на проведення фактичної перевірки він та його представник будь яких підписів про отримання, ознайомлення з наказом та інших записів про те, що наказ не відповідає вимогам Закону, чи має будь які дефекти, не зазначили.

Водночас ОСОБА_5, показав, що за період із 17 вересня 2015 року до часу ознайомлення з наказом на проведення фактичної перевірки станом на 23 вересня 2015 року підставами проведення фактичної перевірки не цікавився оскільки не придав вказаному питанню значення. Наказ № 372 від 17 вересня 2015 року про проведення фактичної перевірки, рішення про арешт майна ТОВ «Офсетдрук», а також дії посадових осіб, щодо призначення фактичної перевірки не оскаржував. Пояснення долучено до матеріалів справи (а.с. 66-67).

Будучи допитаним, як свідок ОСОБА_7, показала, що працює головним державним ревізором інспектором відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок ГУ ДФС у Чернівецькій області. На підставі службової записки оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області від 16.09.2015 року та наказу № 372 від 17 вересня 2015 року їй разом з головним державним ревізором інспектором відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_8, начальнику відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_9, старшому державному ревізор-інспектору відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок ГУ ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_6, було доручено провести фактичну перевірку ТОВ «Офсетдрук» за адресою м. Чернівці, вул. Миколаївська, 34 Ж де знаходиться складське приміщення АЗС відповідача.

17 вересня 2015 року ОСОБА_7, разом з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, прибули за місцем проведення фактичної перевірки ТОВ «Офсетдрук» за адресою м. Чернівці, вул. Миколаївська, 34 Ж, АЗС. У період приблизно з 11 30 год. до 17:00 год. знаходились на місці об'єкта проведення фактичної перевірки позивача. На вказаному об'єкті знаходився охоронець, якому вона особисто та вказані працівники представились, повідомили, що згідно з наказом прибули для проведення фактичної перевірки. Оскільки директора на місці не було, охоронець зателефонував директору у їх присутності, доповів про присутність працівників податкового органу, які прибули для проведення фактичної перевірки. Однак, директор ОСОБА_5 через охоронця повідомив їх, що прибути на АЗС не має можливості, оскільки знаходиться на виїзді. Підлеглих посадових осіб, які б знаходились у його підпорядкуванні не направив. Прочекавши приблизно до 17 години, працівники податкового органу повернулись до місця роботи.

23 вересня 2015 року ОСОБА_7 стало відомо, що 23 вересня 2015 року директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 буде знаходитись на допиті по кримінальному провадженню у слідчому відділі ДФС Чернівецької області за адресою : м. Чернівці вул. Героїв Майдану, 200.

Оскільки, директор ОСОБА_5, за період із 17 до 23 вересня 2015 року не цікавився підставами призначення та проведення фактичної перевірки, було прийнято рішення про ознайомлення ОСОБА_5, з наказом № 372 від 17 вересня 2015 року та направленнями на проведення фактичної перевірки в приміщенні слідчого відділу.

З метою ознайомити директора ОСОБА_5 з наказом на проведення фактичної перевірки ОСОБА_7, разом із ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 прибули до кабінету слідчого, з дозволу слідчого, після допиту ОСОБА_5 ОСОБА_7 пред'явила ОСОБА_5В службове посвідчення, наказ та направлення на проведення фактичної перевірки. Директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 ознайомившись із наказом та направленнями про проведення фактичної перевірки, відмовився від отримання наказу про проведення фактичної перевірки, від підпису в направленнях, повернувши їй назад наказ та направлення, а також відмовився від допуску посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки.

З урахуванням зазначених обставин, ОСОБА_7, разом із ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 складено акт № 316/24-12-21-16/31009768 від 23.09.2015 року про те, що директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 після ознайомлення з наказом про проведення фактичної перевірки АЗС за адресою м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж, № 372 від 17.09.2015 р. та направленнями на проведення перевірки № 000832, 000833, 000834, 000835 відмовився від підпису у направленнях, а також складено акт № 317/24-12-21-16/31009768 від 23.09.2015 року про те, що директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 відмовився у допуску до проведення фактичної перевірки АЗС за адресою: м. Чернівці вул. Миколаївська 34-ж.

З урахуванням зазначених обставин начальником відділу контролю за обігом оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_9, було підготовлено звернення про застосування адміністративного арешту майна платників податків ТОВ «Офсетдрук» від 23.09.2015 року. На підставі вказаних матеріалів керівником - начальником ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС в Чернівецькій області було прийнято рішення № 2/24-12-21-12/31009768 від 24.09.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Офсетдрук». Позивач, дії посадових осіб, які склали службову записку, яка стала підставою для видачі наказу про проведення фактичної перевірки та подальшого прийняття рішення № 2/24-12-21-12/31009768 від 24.09.2015 року, не оскаржував.

Аналогічні покази надали ОСОБА_8, ОСОБА_9, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, які долучені до матеріалів справи. (а.с. 23-24, 69-70, 71-72, 73-74).

Згідно пояснення головного спеціаліста відділу інфраструктури ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_12, вбачається, що остання 17 вересня 2015 року отримала на реєстрацію наказ про проведення фактичної перевірки ТОВ «Офсетдрук», який в подальшому був зареєстрований під № 372. Вказаний наказ було зареєстровано в «Журналі реєстрації наказів», на копії були вчинені необхідні дії, як передбачено Типовою інструкцією та скріплено печатками. (а.с.140-141).

Пунктом 94.2. п.п. 94.2.3 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна може бути застосовано у разі, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

З урахуванням досліджень письмових доказів, пояснень сторін, аналізу показів свідків, суд приходить до висновку, про те, що директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 знав про те, що 17 вересня 2015 року працівники податкового органу згідно наказу прибули для проведення фактичної перевірки об'єкту ТОВ «Офсетдрук» за адресою м. Чернівці, вул. Миколаївська, 34 Ж, АЗС. А 23 вересня 2015 року директору ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 у приміщення слідчого відділу ДФС Чернівецької області за адресою м. Чернівці вул. Героїв Майдану, 200, було надано для ознайомлення наказ № 372 від 17 вересня 2015 року та направлення на проведення фактичної перевірки. Однак, директор ТОВ «Офсетдрук» ОСОБА_5 ознайомившись із наказом та направленнями на проведення фактичної перевірки повернув працівнику податкового органу ОСОБА_7 наказ та направлення на проведення фактичної перевірки, тобто відмовився від отримання наказу, від підпису в направленнях та в допуску працівників податкового органу до проведення фактичної перевірки. При цьому не вчинив будь яких інших записів про те, що наказ не відповідає вимогам Закону, чи має будь які дефекти та про інші, невідповідні Закону, дії представників податкового органу.

Оскільки представниками позивача було вказано на окремі дефекти наказу № 372 від 17 вересня 2015 року, про те, що в наказі відсутня печатка, що в подальшому стало підставою звернення до суду, суд із цього приводу зазначає, що окремі дефекти форми спірного рішення не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте у межах своєї компетенції, таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. При цьому суд зазначає, що спірне рішення, яке прийнято відповідачем відповідно до вимог закону. Проте, відсутність печатки на ксерокопіях, які долучені до матеріалів справи ніяким чином не вплинула на законність дій відповідача щодо прийняття спірного рішення.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 р., Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 20.1.4.п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 80.1.ст. ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 80.2.5 ст. 80 ПК України передбачено, що отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку збереження та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків , а також здійснення функцій , визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

У відповідності до п. 81.3. ст.81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Пунктом 94.2. п.п. 94.2.3 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, адміністративний арешт майна може бути застосовано у разі, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

Відповідно до п. 94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з п.94.11 ст.94 ПК України рішення керівника контролюючого органу (його заступника) щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пункту 94.2.3 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної, або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

Відповідно до п. 94.19 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з: п.п. 94.19.1. відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим; 94.19.2. погашенням податкового боргу платника податків; п.п. 94.19.3. усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту; п.п. 94.19.4. ліквідацією платника податків, у тому числі внаслідок проведення процедури банкрутства; п.п. 94.19.5. наданням відповідному контролюючому органу третьою особою належних доказів про належність арештованого майна до об'єктів права власності цієї третьої особи; п.п. 94.19.6. скасуванням судом або контролюючим органом рішення керівника контролюючого органу (його заступника) про арешт; п.п. 94.19.7. прийняттям судом рішення про припинення адміністративного арешту; п.п. 94.19.8. пред'явленням платником податків дозволів (ліцензій) на провадження діяльності, а також документа, що підтверджує реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій, здійснену в установленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; п.п. 94.19.9. фактичним проведенням платником податків інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Враховуючи викладене вище, здійснивши системний аналіз наведених норм чинного законодавства України та встановивши в судовому засіданні наведені вище обставини з підтвердженням їх відповідними письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, суд зазначає, що під час судового розгляду справи відповідачем було надано достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості прийняття адміністративного арешту.

Водночас, суд зазначає, що нормами податкового законодавства, а саме п.94.19 ст. 94 ПК України чітко визначений перелік підстав щодо припинення адміністративного арешту майна платника податків, а саме: п.п. 94.19.3. усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту; п.п.94.19.1 ст.94 ПК України відсутність протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим, що й було з'ясовано під час судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням дослідження письмових доказів, письмових пояснень, показів свідків та заперечень, вимог Закону, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, відповідач, діяв у межах та у спосіб встановлений Законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача при прийнятті спірного рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 24.09.2015 року, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач довів правомірність прийняття спірного рішення.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Між тим, і частина 1 статті 71 КАС України також покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене вище, не встановивши в судовому засіданні факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.

Відтак, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Офсетдрук» до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 2/24-12-21-12/31009768 від 24.09.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Офсетдрук» є таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2-6, 11, 17, 69,71, 86,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький

Постанова в повному обсязі складена 16 листопада 2015 р.