Справа № 628/909/15-а
Суддя: Шиховцова А. О.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 628/909/15-а
Провадження № 2-а/628/19/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря - Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Куп'янську уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, згодом її представник за довіреністю ОСОБА_4 уточнив вимоги, звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, зазначивши, що Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області позивачці ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі, але пенсія призначена відповідачем не в повній мірі і позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі з приводу перерахування пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати в районах Крайньої Півночі з 26.03.1991 року по 07.07.1998 року. Управлінням Пенсійного фонду України в Куп'янському районі їй було усно надано консультацію, що призначення та перерахування пенсії входить до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а вони лише проводять виплату після погодження з головним управлінням. ОСОБА_1 зверталась з даного приводу на гарячу лінію Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, на що отримала відповідь про відмову в проведенні перерахунку пенсії та зазначено,що перерахунок буде проведено після досягнення 58 років 6 місяців, вмотивувавши відповідь з посиланням на ст. 26 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у відповідності до якої, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними 58 років 6 місяців, які народились з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року. Позивачка ОСОБА_1 не згодна з даним рішенням відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області,обґрунтовуючи тим, що вона тривалий час працювала в районах Крайньої Півночі, на підтвердження чого надала до адміністративного позову копію трудової книжки. Згідно до «Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян,які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях,які прирівняні до районів Крайньої», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 року № 10-3,відповідно до ст. 1 Угоди пенсійний фонд Російської Федерації переводить Пенсійному фонду України частину пенсій, що відповідає тривалості трудового стажу, виробленого починаючи з 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, та відповідно до статті 2 Угоди, -пенсії, що призначені на території РФ згідно із частиною третьою статті 14 Закону РРФСР «Про державні пенсії в РРФСР» громадянам, які переселилися з території Російської Федерації на територію України, для виплати пенсії. Переведення цих пенсій (частини пенсій) здійснюється Пенсійним Фондом Російської Федерації до того часу, поки громадянин не здобуде права на пенсійне забезпечення відповідно до законодавства України (з урахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року). Всі ці дії виконувались і вона отримувала належну їй пенсію до 23 листопада 2014 рок, коли виповнилось 55 років і Пенсійний фонд Російської Федерації перестав перераховувати їй пенсію, оскільки вона здобула право на пенсію в Україні. Але, зазначає позивачка, в законодавстві України відбулись зміни і вона отримала право на пенсію з 58 років 6 місяців. А так як позивачка отримувала пенсію у відповідності до вищевказаного порядку, на її думку, всі необхідні документи в Управлінні пенсійного фонду були. Вважає,що в пунктів 4, 5 «Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян ,які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях,які прирівняні до районів Крайньої»,затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 року № 10-3,статті 6 Угоди, визначено чіткі строки для дії відповідачів, які вони повинні були вчинити щодо отримання нею пенсії, які на її думку відповідачами зроблені не були. Таким чином, вважає позивачка, що бездіяльність відповідачів полягає у не виконанні пунктів 4 та 5 цього Поряду та порушені вимоги Конституції України, оскільки діяли не у спосіб, передбачений законом та не на підставі Законів України і тим самим допустили бездіяльність, у зв'язку з чим звернувся за захистом свого порушеного права до суду з даним позовом та просить визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області та Головного, управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягає у невиконанні вимог пунктів 4,5 «Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 року № 10-3 у відношенні позивачки ОСОБА_1, після 23 листопада 2014 року та зобов'язанні відповідачів виконати вимоги вказаних пунктів Порядку.

В судовому засіданні представник за довіреністю ОСОБА_4, змінивши предмет і підставу позову до початку судового розгляду, уточнив адміністративний позов, який підтримав та просив суд задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 підтримала уточнені вимоги адміністративного позову, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі , але за участю її представника за довіреністю.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачка перебуває на обліку в управлінні з 01.02.2011 року ( взяття на облік прибувшої справи) та отримує пенсію за віком особам, що працювали в місцевостях Крайньої Півночі і районах, прирівняних до них відповідно до розділу ХV Прикінцеві положення Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення( 15.01.1993), громадяни сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості ( за віком), жінки - по досягненні 50років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Згідно ст.3 Тимчасової Угоди, при призначенні пенсії у відповідності зі статтею 1 цієї Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодовують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно з законодавством України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року). Відповідно до ст. 5 Тимчасової Угоди, при переселенні особи, якій була призначена пенсія у відповідності із частиною 3 статті 14 Закону РРСФСР « Про державні пенсії в РРСФСР, з території Російської Федерації на територію України виплата пенсії продовжується за новим місцем проживання компетентними органами Російської Федерації до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно з законодавством України з урахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції, яка діє з 01.10.2011 року, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом 1 статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року, тобто до досягнення позивачкою пенсійного віку із законодавством України 58 років 6 місяців, Пенсійний фонд Російської Федерації, зазначає Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області, повинен переводити частину пенсії, відповідно до Порядку переведення і виплати пенсії згідно з Тимчасової Угоди, але Пенсійний Фонд РФ припинив перераховувати частину пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2014 року, коли виповнилось 55 років, що є на думку відповідача порушенням норм Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення. На теперішній час, Україна виплачує позивачці свою частину пенсії, відповідно до Тимчасової Угоди, а перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати в районах Крайньої Півночі з 26.03.1991 р по 07.07.1998 р. буде проведено відповідачем після досягнення віку 58 років 6 місяців, а тому пенсія призначена згідно до чинного законодавства. Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України до юрисдикції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень,якщо вони вважають,що діями цього суб'єкта порушено їхні права, свободи чи інтереси. Суб'єкти владних повноважень приймають рішення, вчиняють дії або допускають бездіяльність. Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України розуміються як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії. Як підтверджено в адміністративному позові, вказує відповідач, так і матеріалами справи, звернення позивача до Головного управління ПФУ, розглянуте відповідно до Закону України « Про звернення громадян» і за результатами розгляду звернення надана письмова відповідь - лист від 06.01.2015 року № БО-2885704 про відсутність підстав для перерахунку пенсії до досягнення позивачем віку 58 років 6 місяців. Таким чином, відповідач вважає, що вказаний лист не можна вважати правовим актом індивідуальної дії, в розумінні КАС України. ОСОБА_1 з заявою про перерахунок пенсії до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області не зверталась, тому відсутні підстави для визнання протиправним бездіяльності щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області суду були надані письмові заперечення, в яких просили відмовити в позові позивачці в повному обсязі з тих же підстав, як зазначено Управлінням Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області. Крім того, зазначили в запереченнях, що перерахування пенсій, призначених відповідно до законодавства Російської Федерації, здійснюється головним управлінням Фонду щоквартально при надходженні відповідних коштів та відомості-списку №20 з Пенсійного фонду України згідно з Інструкцією «Про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав,які проживають в Україні», затвердженою в Міністерстві юстиції України від 24.06.1999 року № 413/3706. Останній раз кошти та відомість - список на зарахування пенсії, призначеної відповідно до законодавства Російської Федерації, надійшли до головного управління ПФУ в Харківській області 29 грудня 2014 року. Після перерахування пенсії на особистий рахунок одержувача в банку, Головним управлінням надсилалось повідомлення про перерахування з датою та номером реєстрації у журналі вихідної кореспонденції, позивачці про перерахування пенсії за четвертий квартал 2014 року надіслано повідомлення від 30.12.2014 р. № 17846/04-20 в казанням дати перерахування та суми. Після грудня 2014 року на адресу Головного управління ПФУ в Харківській області кошти та відомості стосовно ОСОБА_1 не надходили, тому виклавши зазначені підстави вважають,що норми права, що діють в системі пенсійного забезпечення Управлінням Пенсійного фонду України в Куп'янському районі, Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області порушені не були.

Суд, заслухавши представника позивачки за довіреністю ОСОБА_4, представника відповідача Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області за дорученням, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши пенсійну справу ОСОБА_1.( 124466), письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 46 Конституцій України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом встановлено, що згідно паспорта, ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто вона досягла віку 55 років. Місце проживання зареєстровано з 13.10.2010 року за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.18-19).

ОСОБА_1 працювала в районах Крайньої Півночі, що підтверджується трудовою книжкою позивачки від 29.08.1977 року ( а. с. 4-15).

Відповідно до статті 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та Тимчасової місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення( 15.01.1993), громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості ( за віком), зокрема, жінки - по досягненні 50років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Згідно ст. 3 Тимчасової Угоди, при призначенні пенсії у відповідності зі статтею 1 цієї Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодовують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року.

Частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно з законодавством України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Відповідно до ст. 5 Тимчасової Угоди, при переселенні особи,якій була призначена пенсія у відповідності із частиною 3 статті 14 Закону РРСФСР « Про державні пенсії в РРСФСР, з території Російської Федерації на територію України виплата пенсії продовжується за новим місцем проживання компетентними органами Російської Федерації до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно з законодавством України з урахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Позивачка ОСОБА_1 з 01.02.2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області, взяття на облік прибувшої справи, та отримує пенсію за віком особам, які працювали в місцевостях Крайньої Півночі і районах, прирівняних до них відповідно до розділу ХV Прикінцеві положення Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Оглянувши у судовому засіданні прибувшу пенсійну справу124466 ОСОБА_1, позивачка зверталась 12.02.2010 року про призначення їй пенсії з заявою і переліком документів до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі Дніпропетровської області, про що свідчить заява ОСОБА_1 про призначення пенсії і розписка - повідомлення про прийняття заяви та документів, копії яких були долучені до матеріалів адміністративної справи ( а. с. 115-116). Позивачці пенсія призначена була за віком, робота на Крайн. Пів., з Законом України, щомісячно, довічно, що підтверджується протоколом Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі Дніпропетровської області за № 344 від 07.05.2010 року ( а.с.117-118).

Перерахування пенсій, призначених відповідно до законодавства Російської Федерації, здійснювалось головним управлінням Фонду щоквартально при надходженні відповідних коштів та відомості-списку №20 з Пенсійного фонду України згідно з Інструкцією «Про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні», затвердженою в Міністерстві юстиції України від 24.06.1999 року № 413/3706.

Переведення цих пенсій ( частини пенсій) здійснюється Пенсійним фондом Російської Федерації до того часу, поки громадянин не здобуде права на пенсійне забезпечення відповідно до законодавства України ( з урахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Відповідно до даних Головного управління ПФУ в Харківській області, останній раз кошти та відомість - список на зарахування пенсії, призначеної відповідно до законодавства Російської Федерації, надійшли до Головного управління ПФУ в Харківській області 29 грудня 2014 року. Після перерахування пенсії на особистий рахунок одержувача в банку, Головним управлінням надсилалось повідомлення про перерахування з датою та номером реєстрації у журналі вихідної кореспонденції.

Позивачці ОСОБА_1 про перерахування пенсії за четвертий квартал 2014 року було надіслано повідомлення від 30.12.2014 р. № 17846/04-20 . Після грудня 2014 року на адресу Головного управління ПФУ в Харківській області кошти та відомості стосовно ОСОБА_1 не надходили.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У зв'язку з зміною в законодавстві, відповідно ст.26 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне до страхування», в редакції, яка діє з 01.10.2011 року,особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом 1 вказаної статті ,право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року, тобто до досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку із законодавством України, який буде становити 58 років 6 місяців.

На даний час позивачка отримує частину Української пенсії, відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 2 Положення « Про Пенсійний фонд України», затверджене Указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України та цим Положенням.

Тобто, відповідно до норм чинного законодавства України, перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати в районах Крайньої Півночі з 26.03.1991 р по 07.07.1998 р. позивачці ОСОБА_1 повинен бути проведений с досягненням віку 58 років 6 місяців.

Стаття 19 Конституції України передбачає,що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 10-3 від 07.08.1996 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 1996р. за № 590/1615 « Про затвердження Порядку переведення і виплата пенсій відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян,які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях,які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року,із змінами внесеними згідно з Постановами Правління Пенсійного фонду,був затверджений Порядок щодо переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації .

Цей Порядок регулює діяльність Пенсійного фонду України, регіональних управлінь Пенсійного фонду та управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах щодо виконання Угоди від 30.07.1996 р. між Пенсійним фондом України та Пенсійним фондом Російської Федерації і Міністерством соціального захисту населення Російської Федерації.

Згідно порядку звернення за переведенням пенсії (п.4) відповідно до статті 6 Угоди особи, які мають право на пенсію згідно з Тимчасовою угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року і працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі ,після 1 січня 1991 року,подають заяву про переведення частини пенсії і документи, що підтверджують постійне місце проживання на території України, до управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем постійного проживання .

Відповідно до п. 5 Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах в триденний строк після отримання документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, заповнює формуляр про обчислення та виплату частини пенсії у трьох примірниках і надсилає їх до регіональних управлінь Пенсійного фонду .

Регіональні управління Пенсійного фонду не пізніше наступного робочого дня після надходження формулярів від управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах,районах у містах, а також у містах та районах направляють їх до Пенсійного фонду України.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні прибувшої пенсійної справи на ОСОБА_7, в ній міститься заповнений належним чином формуляр на розрахунок та виплату частини пенсії ОСОБА_1, з зазначенням дати подання заяви позивачкою 24.11.2009р. про призначення пенсії відповідно з законодавством РФ,та з в казанням в формулярі 24.11.2014 року дати, з якої особа має право на призначення пенсії на Україні. Формуляр заповнений Управлінням пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська 24.11.2009 № 178830, до якого долучені дані про стаж позивачки, щодо її заробітку,курсу російського рубля на листопад 2009 р.,копії яких долучені до адміністративної справи ( а. с. 100-109). Тобто формуляр про обчислення та виплату частини пенсії був заповнений на підставі заяви позивачки ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно з законодавством РФ і до встановленого «Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року» та з законодавством України діючим на той час щодо пенсійного забезпечення. Цей Порядок чітко регулює діяльність пенсійних фондів в Україні щодо звернення громадян з заявами з приводу переведення пенсії та оформлення формуляру про обчислення та виплату частини пенсії. Будь - які виправлення або доповнення чи зміни до формуляру, направлення другого формуляру на обчислення та виплату частини пенсії Порядок не передбачає. І з заявою позивачка ОСОБА_1 до відповідачів Управлінні Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області та Головного управління УПФУ в Харківській області не зверталась.

Також свідок ОСОБА_5- начальник відділу Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій, зазначила в судовому засіданні, що згідно чинного пенсійного законодавства України,яке діє на даний час, та Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про Порядок призначення пенсій для осіб, які пропрацювали в районах Крайньої Півночі не менше 15 календарних років, при призначенні пенсії, Угодою передбачено вирішення питання про зарахування стажу роботи періодів до 01.01.1991року на території, яка знаходилась в РФ в районах Крайньої Півночі та направлення формуляру за весь період роботи на території РФ в районах Крайньої Півночі, або прирівняні до районів Крайньої Півночі. Формуляр-це документ зв'язку між Пенсійними фондами України та Російської Федерації,який передбачає собою подання даних про заявника, який звернувся за призначенням пенсії на території України,його паспортні дані, місце знаходження в Росії за час роботи в Крайньої Півночі, або районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, адресу, реєстрацію, його громадянство, дані про стаж роботи повні з початку трудової діяльності до моменту звернення за призначенням пенсії, дані про заробітну плату,яку заявник надає на момент звернення за призначенням пенсії, а також інші документи, які підтверджують його право на встановлення певних надбавок та підвищень та інше. Формуляр направляється для того, щоб органи пенсійного фонду РФ вирішили питання про призначення російської частини пенсії, на яку претендує заявник на території України. Вирішується ці питання Російською стороною, надсилається Українській стороні повідомлення про призначення цієї частини російської пенсії чи відмову в призначенні. Якщо призначається пенсія,то встановлено певний Порядок її зарахування, перерахування коштів і проходе виплата цієї частини пенсії. Українська сторона призначає пенсію за стаж набутий на території України, а до 01. 01. 1991 року на будь-якій території, що не суперечить Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, тобто до 01.01.1991 року рахують весь стаж,який є ,особі, яка претендує на пенсію із зниженням пенсійного віку. Зниження пенсійного віку встановлено було З У « Про пенсійне забезпечення» на п'ять років від тоді діючого законодавства, тобто для жінок - 50 років, для чоловіків - 55 років. У зв'язку зі змінами в пенсійному законодавстві з 01.01.2004 року і змінами, які були внесені Законом про реформування пенсійної системи з 01.10.2011 року, зниження пенсійного віку для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі, введено новий пенсійний вік. І не зниження пенсійного віку діє на сьогоднішній час на п'ять років, а право виходу на пенсію жінки в 50 років,а чоловіка в 55 років, тобто як такого зниження на п'ять років не має. Жінки, які пропрацювали на Крайній Півночі не менше 15 календарних років, мають право виходу в 50 років, тобто для них наступає пенсійний вік. Згідно Угоди між РФ і Україною про призначення і виплату пенсії для осіб, які працювали на Крайній Півночі або в районах прирівняних до Крайньої Півночі питання вирішуються при призначенні пенсії, інше цією Угодою не передбачено, не має жодних перерахунків, немає переходів з виду на вид. Перший раз коли особа звертається за призначенням пенсії, вирішується питання про призначення частини Української пенсії, зниження особі пенсійного віку, тобто право виходу її, якщо жінка в 50 років, та направлення формуляру до РФ з приводу виплати частини російської пенсії. Відповідно до Угоди Українська сторона зараховує стаж роботи до 01.01.1991 року ,а при виповненні пенсійного віку згідно чинного законодавства України, мають право до Тимчасової Угоди весь стаж роботи зарахувати громадянам, які отримували пенсію до досягнення пенсійного віку. Тому, при досягненні пенсійного віку, який встановлений чинним пенсійним законодавством України, переглядається пенсійна справа і зараховується весь стаж роботи на території РФ з 1991 року поки особа працювала. Питання зарахування стажу роботи на території країн учасниць СНД вирішується тільки при призначенні пенсії,жодних перерахунків за роботу в РФ не проводиться, це передбачено тільки чинним законодавством України за стаж роботи набутий на території України, а той стаж, який набутий на території інших держав учасниць СНД він враховується тільки при призначенні пенсії. В Тимчасовій Угоді між країнами СНД і Україною говориться про те, що вони зараховують стаж при досягненні пенсійного віку особи згідно чинного законодавства. А Тимчасова Угода про зниження пенсійного віку і призначення пенсії особі, яка працювала на Крайній Півночі - це інша Угода, яка передбачає призначення пенсії раніше встановленого пенсійного віку, для жінки в 50 років і виплату її частини двома Сторонами. З початку, частину української за набутий на Україні стаж до досягнення пенсійного віку, а далі вступає в силу Угода з Країнами СНД .В даному випадку Російська Федерація призначила свою частину пенсії, вона її виплачувала згідно Порядку, який затверджений, виплата проводилась. Те що на сьогодні не врегульовано питання про виплату частину пенсії Російською Федерацією після того як у нас збільшився пенсійний вік для жінок - це питання вирішується, є інформаційні листи Пенсійного фонду України, проводяться курси в Києві при Пенсійному фонді України. В Прикінцевих Положеннях Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», яким вони керуються на даний час вказано,щодо при ведення законодавство України у відповідність до цього Закону, Закони України та інші нормативно-правові акти, застосовуються в частині ,що не суперечать цьому Закону. Тому на сьогодні питання виплати частини Російської пенсії або призначення пенсії з 55 років особам, які працювали в Крайній Півночі з урахуванням стажу набутого там не вирішено, і тому вони читають і вирішують питання згідно чинного законодавства при досягненні пенсійного віку . ОСОБА_1 пенсійного віку досягне в 58 років 6 місяців і тоді вони дорахують їй стаж набутий з 01.01.1991 року, переглянуть її пенсію, можуть врахувати заробітну плату набуту за той період, а до того моменту вони не мають право розглядати питання навіть про перерахунок. Питання направлення формуляру, теж не мають право робити,так як Угодою передбачено направлення формуляру і вирішення питання тільки при призначенні пенсії, а пенсія позивачці призначена, питання вже вирішено,більш того це вирішується не тільки Українською стороною, а і Російською. Коли складався формуляр, він складався на підставі чинного на той час законодавства на момент призначення пенсії і було поставлено в графі формуляру, мовою оригіналу, «дата возникновения права на пенсию в Украине 24.11.2014 року», на той час не було відомо, що буде реформування пенсійної системи, зміниться пенсійний вік для жінок до 58 років 6 місяців. Формуляр - це документ зв'язку, в якому викладені дані, щоб Російська Сторона вирішувала питання про призначення своєї пенсії. Формуляр не зобов'язує Російську Сторону призначати, виплачувати пенсії, і термін її виплати також не встановлює для Російської Федерації,тому що в РФ по сьогоднішній день пенсійний вік для жінок 55 років і більше чим пенсійний вік для жінок у них, вони виплачувати в будь-якому випадку не мають право і це передбачено також Тимчасовою Угодою. У них є пенсійні виплати на Україні і в РФ, наприклад, в РФ особа може получати пенсію,а на Україні вона такого права не має, коли особа переїжджає до України,пенсію виплачує Російська Сторона,поки особа не досягне право у нас, або навпаки, якщо у нас є право,а РФ не має, то ми будемо виплачувати пенсію до тих пір поки особа не набуде право на той Стороні,це передбачено Угодою. Формуляр складений на момент призначення пенсії згідно чинного законодавства на той момент і він дійсний. І не має правових підстав для направлення другого формуляру,так як формуляр направляється тільки при вирішенні питання при призначенні пенсії,як сказано в Угоді, протягом трьох днів вони повинні направити формуляр з дня подання заяви особою. Вони подають формуляр на Головне управління області, а вони на Управління міжрайонного співробітництва пенсійного фонду України, а ті надсилають формуляри для РФ. Формуляр не є зобов'язанням для РФ для призначення ними та виплати пенсії, встановлювання термінів виплати цієї пенсії,Російська Федерація самі визначають платити пенсію, призначати її і по який строк призначати свою пенсію, а Україна відповідає за свою частину пенсії.

Окрім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України до юрисдикції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень,якщо вони вважають,що діями цього суб'єкта порушено їхні права, свободи чи інтереси. Суб'єкти владних повноважень приймають рішення, вчиняють дії або допускають бездіяльність. Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України розуміються як нормативно - правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень-пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав,свобод,інтересів фізичної чи юридичної особи, наприклад,неприйняття рішення за заявою особи,не оприлюднення нормативно-правового акта тощо.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, звернення позивачки ОСОБА_1 на Урядову гарячу лінію Державної установи «Урядовий контактний центр» до Головного управління ПФУ в Харківській області, розглянуте відповідно до Закону України « Про звернення громадян» і за результатами розгляду звернення надана письмова відповідь - лист від 06.01.2015 року № БО-2885704 про відсутність підстав для перерахунку пенсії до досягнення позивачем віку 58 років 6 місяців. Вказаний лист не можна вважати правовим актом індивідуальної дії, в розумінні КАС України. З письмовою заявою позивачка ОСОБА_1 про перерахунок пенсії до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області не зверталась.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Аналізуючи докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання протиправним бездіяльність відповідачів у невиконанні вимог пунктів 4, 5 « Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян,які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 року № 10-3 та зобов'язанні виконати вимоги пунктів 4, 5 вказаного Порядку у відношенні ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 17, 69, 104, 160, 163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні уточненого адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії щодо визнання протиправною бездіяльність управління пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області та Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, що полягає у невиконанні вимог пунктів 4,5 Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 р. № 10-3 у відношенні ОСОБА_1 після 23 листопада 2014 року та зобов'язанні управління пенсійного фонду України в Куп'янському районі та Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області виконати вимоги пунктів 4,5 Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 р. № 10-3 у відношенні ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному її обсязі.

Повний текст постанови виготовлений 17 листопада 2015 року.

Суддя: А.О.Шиховцова