Справа № 807/664/13-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Справа № 876/7584/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області, Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.04.2013 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

15.03.2013 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2013р. винесену державним виконавцем ВДВС Виноградівського районного управління юстиції визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 30.01.2013р., винесену державним виконавцем ВДВС Виноградівського районного управління юстиції, стягнути з Державного бюджету на користь позивача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем 06.03.2013р. надіслано позивачу лист №06-36/3833, в якому повідомляється, що відділом ДВС Виноградівського районного управління юстиції проводиться виконання вимоги УПФ у Виноградівському районі № 693 від 17.01.2011р., у звязку з чим державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2013р. та постанову про арешт майна боржника від 30.01.2013р..

Зазначає, що зазначені обставини свідчать про те, що державний виконавець відкрив виконавче провадження та вчинив інші виконавчі дії без достатньої правової підстави, а саме: провів примусове виконання вимоги органу ПФУ, яка на момент відкриття виконавчого провадження 10.01.2013 р. не була та не є виконавчим документом, чим грубо порушив ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою «примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом».

Звертає увагу суду на те, що у даному випадку вимога Управління Пенсійного Фонду України у Виноградівському районі № 693 від 17.01.2011 р. не підлягає виконанню органом державної виконавчої служби, оскільки із 01.01.2011 р. вона не є виконавчим документом, а її виконання державною виконавчою службою законом не передбачено у звязку із виключенням із Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» частин із першої по девяту статті 106, в яких було врегульовано правовідносини щодо виконання органами державної виконавчої служби відповідних вимог органів ПФУ.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.04.2013 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанови відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції по виконавчому провадженню №35906910, про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2013р., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2013р..

З висновками суду першої інстанції не погодились апелянти відділ Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області та Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської з підстав неповного зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону № 1058 страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески .

Відповідно до п.7 розділу 8 « Прикінцевих та перехідних положень» Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю щодо нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу, в тому числі вимоги Управління Пенсійного фонду України, які є виконавчим документом.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не зявились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду у Виноградівському районі Закарпатської області винесено вимогу № 693 від 17.01.2011р. у звязку з наявністю у позивача, станом на 21.10.2010р., заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

10.01.2013 року старшим державним виконавцем Чонка Д.В. Відділу ДВС Виноградівского РУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 35906910 з виконання Вимоги № 693 виданого 17.01.2011 року Управлінням Пенсійного фонду у Виноградівському районі Закарпатської області та надано боржникові строк для добровільного виконання до 17.01.2013 року.

30.01.2013р. старшим державним виконавцем Чонка Д.В. Відділу ДВС Виноградівского РУЮ у виконавчому провадженні № 35906910 прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

06.03.2013р. відповідачем надіслано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 лист, в якому, покликаючись на вказану вище вимогу УПФ у Виноградівському районі та ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», позивачу відмовлено у задоволенні його клопотання про завершення виконавчого провадження.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що підпунктом «й» Розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. встановлено, що з дня набрання чинності даного Закону (01.01.2011р.) втрачають чинність частини 1-9 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зокрема абзац другий частини третьої статті 106 вказаного Закону, яким було встановлено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, а також ч. 4 статті 106 цього Закону, в якій було встановлено, що вимога про сплату недоїмки або рішення суду про стягнення недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку встановленому Законом.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до висновку, що з 01 січня 2011р. вимоги пенсійного фонду про сплату недоїмки по страховим внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування втратили властивість виконавчого документа, а відтак, станом на день прийняття оскаржуваних постанов, вимога УПФ у Виноградівському районі №693 від 17.01.2011р. не була виконавчим документом, оскільки предметом стягнення по ній виступає заборгованість по сплаті недоїмки до фонду загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, окрім перелічених там виконавчих документів також рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У частині 5 цієї статті також зазначено, що вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом.

Зазначені вище нормативно-правові приписи спростовують твердження позивача про те, що вимоги про сплату боргу, яка прийнята на підставі ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», органи державної виконавчої служби не зобовязані виконувати.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зазначена вимога про сплату боргу, Фізичною особою-підприємецем ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк оскаржена не була, отже сума недоїмки вважається узгодженою.

Згідно ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

На виконання вище зазначених вимог Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було відкрито виконавче та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення в семиденний строк.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає помилковим твердження позивача, що державний виконавець відкрив виконавче провадження та вчинив інші дії без достатньої правової підстави, а саме провів примусове виконання вимоги, яка на момент відкриття виконавчого провадження не була та не є виконавчим документом. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 21-359а13 від 25.06.2013 року, та висновками Вищого адміністративного суду України у справі № К/9991/35913/12 від 25.06.2015 року.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області, Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.04.2013 року у справі 807/664/13-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_2