Справа № 806/5070/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Житомир справа № 806/5070/15

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

Позивачі звернулися до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом в якому просили:

- визнати протиправними дії ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, викладеної у листі № 19-6-0.21-6902/2-15 від 28 квітня 2015 року;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 15 квітня 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що ОСОБА_4 управлінням Держземагенства у Житомирській області, яке реорганізовано в Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, відмовлено у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність, розташованої на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, для ведення особистого селянського господарства. Відмову мотивовано тим, що земельні ділянки площею 8,0 га, 7,43 га та 7,0 га на підставі наказу від 15 квітня 2015 року № 84 були включені до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у формі аукціону. Позивачі вважають таку відмову протиправною, оскільки наведені у ній підстави не підпадають під встановлений земельним законодавством перелік причин для такої відмови.

Представник позивачів в судове засідання не з'явився, подав письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.

Представник відповідача до суду також не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справив порядку письмового провадження. Позовні вимоги не визнає і просить у їх задоволенні відмовити. Вважає, що відмова ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, викладена у листі № 19-6-0.21-6902/2-15 від 28 квітня 2015 року, у повній мірі відповідає нормам Земельного кодексу України і визнанню протиправною не підлягає.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України суд вважає, за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 15 квітня 2015 року позивачі звернулися до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Житомирській області із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, для ведення особистого селянського господарства .

ОСОБА_4 управління Держземагенства у Житомирській області № 19-6-0.21-6902/2-15 від 28 квітня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у наданні вказаного дозволу відмовлено.

Така відмова мотивована тим, що у ході вивчення наданих позивачами матеріалів вбачається, що земельні ділянки площею 8,0 га, 7,43 га та 7,0 га були включені до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у формі аукціону. У звязку з цим Головне управління Держземагенства у Житомирській області рекомендувало позивачам за бажанням прийняти участь у земельних торгах щодо отримання права користування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 33 ЗК України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно із частиною 2 статті 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 вказаного Кодексу передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, наведеною нормою законодавства визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зі змісту оскаржуваної відмови слідує, що відповідачем не наведено жодної з підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, за яких ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки.

Таким чином, відповідачем клопотання позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не розглянуто, натомість прийнято необґрунтовану відмову від 28 квітня 2015 року № 19-6-0.21-6902/2-15.

Більше того, згідно з наявним у матеріалах справи роздрукованим з офіційного сайту ОСОБА_4 управління Держземагенства у Житомирській області переліком земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які станом на 01 жовтня 2015 року можуть бути продані на земельних торгах на території Андрушівського району Житомирської області, встановлено, що земельна ділянка, на яку претендують позивачі до вказаного переліку не включена, оскільки у цьому переліку не вказано жодної земельної ділянки на території Іванківської сільської ради.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області суперечать нормам чинного законодавства України та є протиправними.

Оскільки відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо зобовязання ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15 квітня 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, на користь позивачів підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір кожному окремо по 974,40 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, викладеної у листі № 19-6-0.21-6902/2-15 від 28 квітня 2015 року.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 15 квітня 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Відшкодувати ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожному окремо по 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні сорок копійок), сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос