Справа № 22а-10181/11
Суддя: Панченко О. О.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області

в складі: Головуючого - Панченко 0.0.

Суддів: Дорош А.І., Обідіної О.І.

розглянула в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою

Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області про визнання неправомірних дій та

зобовязання відповідача у належному розмірі нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії дитині війни

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2010 року цивільний позов задоволено.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі І Полтавської області протиправною в частині не нарахування позивачу підвищення до пенсії, і передбаченого ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі встановленому ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за періоди із 01 Січня 2009 року по 31 липня 2010 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Даканському районі Полтавської області здійснцти перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 01 січня 2009 року по 31 липня 2010 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі УПФУ просить вищевказане рішення місцевого суду скасувати та прийняти; нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврегульованість ца законодавчому рівні порядку виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне істрахування, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дитини війни та відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право йа отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». При цьому зазначені висновки суду ґрунтувались на тому, що в 2009 р. та в 2010 р. законодавцем Дія положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не обмежувалась

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835-У1 від 26 грудня 2008 року, надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених бюджетними програмами.

Вказана стаття передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Таким чином, її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» залежить до розміру мінімальної пенсії за віком.

На виконання вищевказаної норми Кабінетом міністрів України не приймалося окремої постанову щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії « дитина війни». Пунктом 8 постанови кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Законів України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, .підвищення проводиться у розмірах, встановлених вказаною постановою. Розмір підвищення до пенсії з 01 січня 2009 року цією постановою не визначений і змін стосовно цього питання у 2009 році у вказану постанову не вносилося.

Отже, стаття 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2009 року ії даний час є діючою у наступній редакції: « дітям війни пенсії або щомісячне грошове

утриманий чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків Мінімальної пенсії за віком».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку | про необхідність задоволення даного позову та зобовязання відповідача провести перерахування та виплату позивачу підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.07.2010 раку по день розгляду цивільної справи у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, колегія суддів, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуґь посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які Встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний ронд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинити жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Отже рішення суду слід вважати законними, обґрунтованими і таким, що скасуванню не рідлягає.

Керуючись ст. ст.. 186-2, 195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

| УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області,- залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає оскарженню протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного руду України.

СУДДІ: (підписи)

ВІРНО: