Справа № 2а-8891/11/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 р. № 2а-8891/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Куч Ю.М.

з участю представників: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС-Захід»до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВФС-Захід»звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 07.07.2011 року № 0, яким позивачу донараховано податкове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 17076,25 грн., у тому числі 13661,00 грн. - основний платіж, 3415,25 грн. - штрафна (фінансова) санкція; від 07.07.2011 року №, яким позивачу донараховано податкове зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 25720,00 грн., у тому числі 20576,00 грн. - основний платіж, 5144,00 грн. - штрафна (фінансова) санкція; від 07.07.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 59554,00 грн., у тому числі 59553,00 грн. сума завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток, 1,00 грн. - штрафна (фінансова) санкція. В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність висновків податкового органу про неправомірність віднесення до складу валових витрат та податкового кредиту по податку на додану вартість вартості товарів, придбаних у придбаних у ТзОВ «Промелектромонтаж»та ПП «МКМ-Сервіс», по яких встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод без мети настання реальних наслідків. Дійсність господарських операцій з ТОВ «Промелектромонтаж»та ПП «МКМ-Сервіс»підтверджується первинними документами, які відповідають вимогам до первинних документів, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік». Зазначив, що невиконання контрагентами продавцями вимог податкового законодавства при фактичному здійсненні господарської операції не є підставою для притягнення до відповідальності позивача. Оскільки Товариство не порушувало вимог Закону України «Про податок на додану вартість»та Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», спірні податкові повідомлення рішення підлягають визнанню протиправними і скасуванню.

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні, суть яких зводиться до наступного. Проведеною ДПІ у Франківському районі м. Львова документальною плановою виїзною перевіркою ТзОВ«ВФС-Захід», результати якої оформлені актом від 16.06.2011 р. №736/23-2/20771703 встановлено порушення вимог п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та п.1.7. ст.1 пп. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». У ТзОВ «ВФС-Захід»відсутні правові підстави для формування складу податкового кредиту та валових витрат по тій причині, що його контрагенти ТзОВ «Промелектромонтаж»та ПП «МКМ-Сервіс»господарською діяльністю не займалися та фактично не здійснювали господарських операцій. Вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення законними. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВФС-Захід»як субєкт підприємницької діяльності юридична особа, зареєстрований виконавчим комітетом Львівської міської ради, свідоцтво про державну реєстрацію від 25.02.2004 року Серія АОО № 382791(а.с.7)та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Франківському районі м. Львова.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВФС-Захід» є платником ПДВ відповідно виданого ДПІ у Франківському районі м. Львова Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 09.03.2004 року № 17971880 (а.с.81).

Згідно наданої Головним управлінням статистики у Львівській області довідки АА № 295092 з ЄДРПОУ видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС-Захід» за КЕВД є: інші види оптової торгівлі; монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря; водопровідні, каналізаційні та протипожежні роботи; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту; газопровідні роботи; діяльність у сфері інжинірингу ( а.с. 8).

ДПІ у Франківському районі м. Львова проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «ВФС-Захід»() з питань дотримання вимог податкового за період з 01.10.2009 р. по 31.03.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 р. по 31.03.2011 р.

Результати перевірки оформлені актом від 16.06.2011 р. №736/23-2/20771703.

Як вбачається з акту №736/23-2/20771703, податковим органом встановлено порушення ТзОВ «ВФС-Захід»:

- п.5.1, пп.5.2.1. п.5.2., ст.5, п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 20576,00 грн., в т.ч. за: 3 кв.2010 року 6076,00 грн.; 4 кв. 2010 року 4764,00 грн.; 1 кв. 2011 року 9736,00 грн.;

- п.1.7 ст.1, пп. 7.4.1 пп.7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобовязання з ПДВ на загальну суму 13661,00 грн., в т.ч. за: вересень 2010 року 4861,00 грн., грудень 2010 року 8800,00 грн.;

На підставі вказаного акту ДПІ у у Франківському районі м. Львова прийнято податкові повідомлення рішення від 07.07.2011 року:

- № 0, яким позивачу донараховано податкове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 17076,25 грн., у тому числі 13661,00 грн. - основний платіж, 3415,25 грн. - штрафна (фінансова) санкція;

- № НОМЕР_2, яким позивачу донараховано податкове зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 25720,00 грн., у тому числі 20576,00 грн. - основний платіж, 5144,00 грн. - штрафна (фінансова) санкція;

- № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 59554,00 грн., у тому числі 59553,00 грн. сума завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток, 1,00 грн. - штрафна (фінансова) санкція.

Вказані повідомлення - рішення позивач в адміністративному порядку не оскаржував.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки податкового органу про неправомірність включення до складу податкового кредиту та віднесення до валових витрат коштів по оплаті придбаного позивачем товарів у ТзОВ «Промелектромонтаж»та ПП «МКМ-Сервіс», витрати по яких здійснено без фактичного придбання товарно-матеріальних цінностей у звязку з нікчемністю правочинів, укладених вказаними контрагентами.

Як вбачається з акту перевірки від 16.06.2011 р. №736/23-2/20771703, ТзОВ «ВФС-Захід»за період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року віднесло до складу валових витрат за 3 квартал 2010 року витрати по взаєморозрахунках з ТзОВ «Промелектромонтаж»в сумі 24305,00 грн. та відповідно включило до податкового кредиту за вересень 2010 року суму податку на додану вартість в розмірі 4861,00 грн., а також віднесло до складу валових витрат за 4 квартал 2010 року витрати по взаєморозрахунках з ПП «МКМ-Сервіс»в сумі 44000,00 грн. та відповідно включило до податкового кредиту за грудень 2010 року суму податку на додану вартість в розмірі 8800,00 грн.

Висновок податкового органу про безпідставність віднесення ТзОВ «ВФС-Захід» 24305,00 грн. до валових витрат та 4861,00 грн. ПДВ до податкового кредиту зроблено на підставі висновків позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Промелектромонтаж», проведеної ДПІ у Личаківському районі м. Львова та оформленої актом від 31.12.2010 року № 698/23-2/32703995, відповідно до яких не встановлено місцезнаходження платника податків, посадовими особами не представлено фінансово-господарських документів з метою проведення виїзної планової документальної перевірки товариства, для здійснення господарської діяльності підприємство не мало власних офісних і виробничих приміщень, земельних ділянок, транспортних засобів та трудових ресурсів, а також було задіяно в ланцюгу безтоварних операцій, відтак всі вчинені ТзОВ «Промелектромонтаж»правочини здійснені без мети настання реальних наслідків, отже відповідно до ч.1, ч.2 ст. 215, ч.5 ст. 203 ЦК України є нікчемними по ланцюгу до «вигодонабувача».

Висновок податкового органу про безпідставність віднесення ТзОВ «ВФС-Захід» 44000,00 грн. до валових витрат та 8800,00 грн. ПДВ до податкового кредиту зроблено на підставі висновків акту перевірки ПП «МКМ-Сервіс», проведеної ДПІ у Галицькому районі м. Львова та оформленої актом від 31.03.2011 року № 1111/23-209/35383180, відповідно до яких встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод без мети настання реальних наслідків, не встановлено наявність власних, орендованих по договорах лізингу складських, торгівельних, виробничих приміщень для використанні при здійсненні фінансово-господарської діяльності, а також транспортних засобів та трудових ресурсів, тому усі операції купівлі-продажу ПП «МКМ-Сервіс»не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є нікчемними по ланцюгу до «вигодонабувача».

Суд вважає такі висновки податкового органу помилковим, мотивуючи це наступним.

Статтею 228 ЦК України визначено, що правочини, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження обєктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу обєктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших обєктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Показом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Поняття валових витрат виробництва та обігу, порядок включення сум до складу валових витрат визначаються Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 393/34 ВР від 28 грудня 1994 року.

Згідно п. 5.1. ст. 5 Закону № 393/34 ВР валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1. п.5.2. цієї ж статті до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

До складу валових витрат відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону № 393/34 ВР не належать будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пункт 5.11. статті 5 Закону № 393/34 ВР забороняє установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі.

На момент виникнення спірних правовідносин визначення платників податку на додану вартість, обєкти, бази та ставки оподаткування, перелік неоподаткованих та звільнених від оподаткування операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету були встановлені Законом України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03 квітня 1997 року з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 168/97-ВР).

Спеціальною нормою в регулюванні спірних правовідносин є правила податкового обліку, встановлені статтею 7 Закону № 168/97-ВР.

Згідно пункту 1.7. статті 1 Закону № 168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1. статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 цього Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого у звязку з придбанням (виготовленням) матеріальних та нематеріальних активів (послуг), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника.

Отже, вказана норма Закону № 168/97-ВР повязує настання права на податковий кредит з призначенням придбаних або виготовлених матеріальних та нематеріальних активів (послуг) для використання таких у господарській діяльності платника податку.

Згідно наданої Головним управлінням статистики у Львівській області Довідки АА№295092 з ЄДРПОУ видами діяльності ТзОВ «ВФС-Захід»за КЕВД є: інші види оптової торгівлі; монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря; водопровідні, каналізаційні та протипожежні роботи; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту; газопровідні роботи; діяльність у сфері інжинірингу (а.с.8).

На здійснення господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури ТзОВ «ВФС-Захід»Міністерством регіонального розвитку та будівництва України видана Ліцензія (серія АВ № 517901) від 07 липня 2010 року на строк дії до 07 липня 2015 року (а.с.107).

Відповідно до Додатку до Ліцензії, вона поширюється на виконання ТзОВ «ВФС-Захід»таких робіт як: проектування внутрішніх та зовнішніх інженерних мереж, систем і споруд водопостачання, каналізації та теплових; будівельні та монтажні роботи внутрішніх інженерних систем, мереж, приладів і засобів вимірювання; пусконалагоджувальні роботи тощо (а.с.107).

Судом встановлено, що ТзОВ «ВФС-Захід»придбало товарно-матеріальні цінності у ТзОВ «Промелектромонтаж»на загальну суму 29165,67 грн. та у ПП «МКМ-Сервіс»на загальну суму 52800,00 грн.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТзОВ «Промелектромонтаж»та ПП «МКМ-Сервіс»позивач представив суду наступні документи:

- накладні на відвантаження, виписані ТзОВ «Промелектромонтаж»№ МЦВВ-00126 від 21.09.2010 р. та № МЦВВ-00127 від 23.09.2010 року (а.с.37-38);

- податкові накладні, виписані ТзОВ «Промелектромонтаж»21.09.2010 року №, на загальну суму 6750,00 грн., в т.ч. ПДВ - 5625,00 грн. та 23.09.2010 р. № на загальну суму 22415,67 грн., в т.ч. ПДВ 18679,73 грн.(а.с.39-40);

- видаткову накладну № РН-12-2407 від 24.12.2010 року, виписану ПП «МКМ-Сервіс»на загальну суму 52800,00 грн., в т.ч. ПДВ 8800,00 грн.(а.с.38);

- податкову накладну, виписану ПП «МКМ-Сервіс»24.12.2010 року №, на загальну суму 52800,00 грн., в т.ч. ПДВ 8800,00 грн.(а.с.41).

Згідно вищевказаних накладних ТзОВ «ВФС-Захід»придбало у ТзОВ «Промелектромонтаж»помпи циркуляційні UP BASIK 25-4, фільтр Honeywell для холодної води 1/2" 100 мм та електродвигун А250В2 75,0кВт та у ПП «МКМ-Сервіс»насосну установку Hydro Multi E 2 CRE 1-7 (96090371).

Аналіз видів придбаної ТзОВ «ВФС-Захід» продукції свідчить про те, що вона відповідає тому виду діяльності, яку здійснює Товариство відповідно до дозвільних документів.

Крім цього, позивачем представлено журнал видачі довіреностей за 2010-2011 роки, в якому містяться відомості про видачу генеральному директору ТзОВ «ВФС-Захід» ОСОБА_2 довіреностей на одержання товарно-матеріальних цінностей у ТзОВ «Промелектромонтаж»та ПП «МКМ-Сервіс»(а.с.84-86,133-134).

Позивач повністю розрахувався з продавцями за придбаний товар, що підтверджується копіями платіжних доручень № 645 від 24.09.2010 року, № 637 від 22.09.2010 року та № 934 від 24.12.2010 року, з наявними на них відмітками банку (а.с.113-115).

В подальшому всю придбану продукцію ТзОВ «ВФС-Захід»реалізувало ФОП ОСОБА_5, ТзОВ «Зіко», Приватному торгівельно-виробничому підприємству «Олекса», ПП «СМіО», ТзОВ «Престиж-Захід»та Львівському комунальному підприємству «Залізничтеплоенерго»за цінами, вищими від тих, за які така продукція була придбана, одержавши при цьому вигоду.

При цьому ФОП ОСОБА_5, ПТВП «Олекса», ПП «СМіО»були реалізовані помпи циркуляційні UP BASIK 25-4, ТзОВ «Зіко»- фільтр Honeywell для холодної води 1/2" 100 мм, ТзОВ «Престиж-Захід»- насосна установка Hydro Multi E 2 CRE 1-7 (96090371), ЛКП «Залізничтеплоенерго» - помпа з сухим ротором, обладнана електродвигуном А250В2 75,0кВт, що відображено у карточках рахунків 281, 231 та 26 (а.с.137-139) та видатковій накладній № 906 від 27.12.2010 року (а.с.45).

На підтвердження використання в своїй господарській діяльності придбаної у ТзОВ «Промелектромонтаж»та ПП «МКМ-Сервіс»продукції позивач представив суду видаткові та податкові накладні, виписані ТзОВ «ВФС-Захід»на вказаних субєктів господарювання (а.с.42-52), копії довіреностей, виданих такими субєктами господарювання на своїх працівників для одержання товарно-матеріальних цінностей від ТзОВ «ВФС-Захід»(а.с.87-93), а також копіями платіжних доручень з відмітками банку про оплату покупцями придбаних у ТзОВ «ВФС-Захід»товарів (а.с.116-128).

Всі представлені документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Промелектромонтаж»і ПП «МКМ-Сервіс» по придбанню продукції, а також подальше її використання в господарській діяльності ТзОВ «ВФС-Захід».

Відповідно до підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю. Копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг.

Датою виникнення податкових зобовязань з поставки товарів (робіт, послуг) відповідно до підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 цього Закону вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові кошти дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно підпункту 7.2.6 пункту 7.2 цієї ж статті 7 податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону № 168/97-ВР датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку і оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону встановлено заборону на включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

За приписами пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону № 168/97-ВР право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону.

Системний аналіз наведених пп. 7.2.3, 7.2.4 п. 7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем в податковому обліку до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), що підлягають використанню в його господарській діяльності, має таке юридичне значення при обовязковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість в порядку, встановленому статтею 9 Закону України «Про податок на додану вартість».

Як вбачається з даних офіційного веб-сайту Державної податкової служби України свідоцтво платника ПДВ ТзОВ «Промелектромонтаж» було анульовано за ініціативою податкового органу 31.03.2011 року, а свідоцтво платника ПДВ ПП «МКМ-Сервіс»було анульовано за ініціативою платника 05.05.2011 року (а.с.82-83).

Таким чином, контрагенти позивача ТзОВ «Промелектромонтаж»і ПП «МКМ-Сервіс» на момент здійснення господарських операцій з ТзОВ «ВФС-Захід»були зареєстровані платниками ПДВ, тому мали право на виписку податкових накладних.

Згідно представлених позивачем технічних характеристик придбаної у ТзОВ «Промелектромонтаж»і ПП «МКМ-Сервіс»продукції (а.с.108-112), така не є великогабаритною і її перевезення може бути здійснено будь-яким легковим автомобілем чи громадським транспортом.

Встановлені судом фактичні обставини, підтверджені матеріалами справи, спростовують висновок податкового органу про безтоварність господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Промелектромонтаж»і ПП «МКМ-Сервіс»та відсутність звязку понесених витрат по цих господарських операціях із господарською діяльністю ТзОВ «ВФС-Захід».

У пункті 1.3 статті 1 Закону № 168/97-ВР платника податку визначено як особу, яка згідно із цим Законом зобовязана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особу, яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно з пунктом 10.2 статті 10 того самого Закону платники податку, визначені у підпунктах «а», «в», «г», «д»пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Із наведеного випливає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем.

Не виконання контрагентом свого зобовязання по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України при вирішенні спорів цієї категорії (постанови Верховного Суду України від 09.09.2008 року у справі № 21-500во08, від 01.06.2010 року у справі № 21-573во10).

Крім того, такі рішення касаційного суду узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «БУЛВЕС»АД проти Болгарії»(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Висновки відповідача про безтоварність та нікчемність правочинів, укладених ТзОВ «ВФС-Захід»з ТзОВ «Промелектромонтаж»і ПП «МКМ-Сервіс», є помилковими, не відповідають фактичним обставинам і спростовується зібраними по справі доказами.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано доказів правомірності прийняття податкових повідомлень - рішень від 07.07.2011 року № 0; від 07.07.2011 року № НОМЕР_2 та від 07.07.2011 року № НОМЕР_1.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані позивачем податкові повідомлення рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 07.07.2011 року № 0; від 07.07.2011 року № НОМЕР_2 та від 07.07.2011 року № НОМЕР_1, суд дійшов переконання, що вони прийняті відповідачем без урахування вимог Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03 квітня 1997 року, Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 393/34 ВР від 28 грудня 1994 року і з порушенням передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів, відтак підлягають визнанню протиправними і скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 грн.40 коп., сплаченого за квитанцією № 6319/014 від 08.08.2011 року.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове-повідомлення рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 07.07.2011 року № НОМЕР_3.

Визнати протиправним і скасувати податкове-повідомлення рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 07.07.2011 року № НОМЕР_2.

Визнати протиправним і скасувати податкове-повідомлення рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 07.07.2011 року № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС-Захід»3 (три) грн. 40 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 16 листопада 2011 року.

Суддя Хома О.П.