Справа № 2-а-1108/11
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1108/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2011 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши, в порядку скороченого провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі про визнання неправомірними дій і бездіяльності та зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії особі, що має статус дитини війни,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області, яким просила визнати неправомірними дії і бездіяльність відповідача та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі перерахувати та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 22.05.2008 року по день звернення до суду відповідно до вимог статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, оскільки вважає, дії та бездіяльність відповідача щодо невиконання вищезазначеного закону та рішень Конституційного Суду України неправомірним. При цьому, позивач визнає, що протягом вказаного періоду вона фактично отримувала підвищення до пенсії в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму та вказані суми до розрахунку не вносить.

Від відповідача надійшли заперечення на позов. В запереченні відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що позивачка являється «учасником війни» і відповідно своєму статусу отримує пенсію та підвищення до пенсії. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195 від 18.11.2004 року особам, які мають право на пільги відповідно до вказаного закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги надаються за їх вибором згідно з одним з зазначених законів. Користування пільгами за двома законами одночасно не передбачено. У п. 20 ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачені пільги для «учасників війни». В тому числі підвищення до пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії. Підвищення до пенсії, як «дитині війни», позивачці не передбачено ні ЗУ «Про соціальний статус дітей війни» ні постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до яких здійснюється виплата підвищень «дітям війни» з 2008 року. Підвищення до пенсії позивачці не виплачувалося не з вини Пенсійного фонду, а за вибором пенсіонерки, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Крім того, підвищення до пенсії «учасникам війни» на даний час за розміром більше, ніж підвищення «дітям війни». Відповідач просив суд відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні у справі докази, суддя, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, вважає заявлені позовні вимоги (в частині за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року) такими, що підлягають залишенню без задоволення за наступних обставин:

- позивачка являється «учасником війни», отримує пенсію «учасника війни» та відповідне підвищення до пенсії. Статус позивачки підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195 від 18.11.2004 року особам, які мають право на пільги відповідно до вказаного закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги надаються за їх вибором згідно з одним з зазначених законів. Користування пільгами за двома законами одночасно не передбачено. За вибором позивачки вона отримує пенсію «учасника війни». Підвищення до пенсії, як «дитині війни», позивачці не передбачено ні ЗУ «Про соціальний статус дітей війни» ні постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до яких здійснюється виплата підвищень «дітям війни» з 2008 року. Підвищення до пенсії позивачці не виплачувалося не з вини Пенсійного фонду, а за вибором пенсіонерки, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

В силу частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог частини першої статті 6 вказаного Кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушенні її права, свободи або інтереси.

Оскільки позивачка за своїм вибором отримує пенсію та підвищення до пенсії як «учасник війни», а тому з боку відповідача не вбачається фактів порушення пенсійних прав позивачки, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Судом залишено без задоволення лише позовні вимоги в частині за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року, оскільки відносно позовних вимог позивачки за період з 22.05.2008 року по 14.09.2010 року (включно) ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.03.2011 року вказані позовні вимоги були залишені без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись. ст.ст. 70-72,158-159,161-163,1832,256 КАС України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі про визнання неправомірними дій і бездіяльності та зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії особі, що має статус «дитини війни» за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: