Справа № 2а-13768/09/0470
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Київ К/800/66876/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Костенка М.І. Юрченко В.П.

при секретарі судового засідання Бовкуні В.В.,

за участю представників сторін: від позивача - Багно Ю.В.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2010р.

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 р.

у справі № 2а-13768/09/0470

за позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2009 року Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція (далі - позивач, Нікопольська ОДПІ) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - відповідач, ФО-П ОСОБА_5), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд застосувати до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 5 040 000 грн. з конфіскацією грального обладнання в кількості 9 персональних комп'ютерів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2010 р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 р., у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2010 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 р. і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.11.2015 р. проти доводів касаційної скарги заперечував, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими та прийнятими у відповідності до норм діючого законодавства, а тому просив суд касаційну скаргу податкового органу залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.09.2009 р. посадовою особою ВПМ Нікопольська ОДПІ спільно з працівниками прокуратури м. Орджонікідзе проведено перевірку грального закладу «Neon», який знаходиться за адресою: вул. Калініна, 52, м. Орджонікідзе, наданого в суборенду ФО-П ОСОБА_5 Вказаною перевіркою встановлено, що в даному закладі функціонувало 9 одиниць персональних комп'ютерів, які належать ФО-П ОСОБА_5, за допомогою яких та мережі Інтернет громадянам надавалися послуги гри в азартні ігри, подібні іграм, встановленим на гральних автоматах, що вказує на наявність ознак злочину, передбаченого статтею 203 Кримінального кодексу України, яка є підслідністю органів внутрішніх справ, згідно статті 112 Кримінально-процесуального кодексу України.

Разом з тим, відповідно до Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.10.2009 р. встановлено, що в ході проведення повторної перевірки було виявлено 9 одиниць працюючих та підключених до мережі Інтернет персональних комп'ютерів, за допомогою яких громадянам надавались послуги доступу до мережі Інтернет, згідно прейскуранта, вартість однієї години послуги доступу до мережі Інтернет складає 50 грн. У свою чергу, суб'єктивної сторони злочину передбаченого статтею 203 Кримінального кодексу України з боку ФО-П ОСОБА_5 при перевірці встановлено не було. В зв'язку з вказаними обставинами, на підставі пункту 2 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу України в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

Суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що позивач, як суб'єкт владних повноважень, не довів факту надання відповідачем послуг у сфері азартних ігор з метою отримання прибутку.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з такою позицією судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Відповідальність за порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» передбачена статтею 3 цього Закону, згідно з якою до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної ігри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», гральний бізнес - діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку, а азартна гра - будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

Таким чином, з огляду на законодавчо визначене поняття «азартна гра», для фіксування факту здійснення азартної ігри необхідно зафіксувати такі факти, як внесення гравцем ставки, отримання виграшу, результат гри залежить повністю або частково від випадковості.

Вказані факти позивачем не зазначено, а судами попередніх інстанцій не встановлено.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з судами попередніх інстанцій про недоведеність як самого факту організації азартних ігор так і факту організації таких ігор ФО-П ОСОБА_5, у зв'язку з чим суди дійшли вірного висновку про необґрунтованість заявленого позову.

Крім цього, з часу набрання законної сили Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні», гральний бізнес, є видом господарської діяльності, відносно якої встановлені спеціальна заборона. На час виникнення спірних правовідносин між сторонами, за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, була передбачена кримінальна відповідальність статтею 203 Кримінального кодексу України.

Проте позивачем не надано до суду вироку чи постанови про порушення кримінальної справи за статтею 203 Кримінального кодексу України, як на підтвердження факту організації та проведення відповідачем азартних ігор. При цьому, в матеріалах справи наявна постанова про відмову у порушенні кримінальних справ від 24.09.2009 р., яка також спростовує твердження позивача про надання відповідачем послуг з проведення азартних ігор.

З урахуванням викладеного, постанова окружного суду та ухвала суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2010 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 р. у справі № 2а-13768/09/0470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) М.І. Костенко
(підпис) В.П. Юрченко