Справа № 22-а-21790/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Олійника В.І., суддів: Голуб С.А., Данілова О.М.,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного із аварією на Чорнобильській АЕС, і відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії у ~'хзмірі виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком, що розраховується залежно від «прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з урахуванням раніше проведених виплат, просила визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за період з червня 2009 року по червень 2010 року включно в розмірі 50 438,80 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 липня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відповідача.

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.06.2009 року по ЗО травня 2010 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з УПФУ у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області на користь держави 17 грн. судового збору та 37 грн. витрат на ІТЗ.

ОСОБА_1 погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Звільнити управління Пенсійного фонду України у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області від сплати судових витрат. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення. По справі встановлено, що позивачка є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 2-ї групи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та має право на пенсію в розмірі, що встановлений ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і 'пальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ш-

Позивачка, оспорюючи дії відповідача вважає, що вона отримувала доплату значно нижчу, ніж це передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з чим звертався до суду за захистом своїх прав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та дійшов правильного висновку про те, що позивачка відповідно до вимог закону має право на державну пенсію в розмірі, що не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

* ......

. Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є

родина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на державну пенсію в розмірі, що не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

г,>;. ОСОБА_1 заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі, що згідно ст. 28 Закону України

ро загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду, виклавши абзац пятий та шостий резолютивної частини у редакції, яка відповідає вимогам закону.

/Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з ^правління пенсійного фонду України у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області 17 грн. судового збору та 37 грн. витрат на ІТЗ, оскільки згідно п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року відповідач звільнений від сплати судового збору.

Судом першої інстанції не було враховано, що довідно Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993 року п.34 ч.І ст. 4 із змінами внесеними згідно із Законом № 429-1V від 16.01.2003 року Пенсійний фонд України, його підприємства, установи й організації звільняються від сплати державного мита, а також відповідно до вимоги ст. 94 КАС України, відповілно до якої у випадку ухвалення рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першоі інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи ^процесуального права.

Виходячи з вище викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої ч

інстанції підлягає зміні в частині стягнення з управління пенсійного фонду України у м. Переяслав- Хмельницькому Київської області витрат повязаних з розглядом справи.

СУДЦІВ, -

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області про скасування рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 липня 2010 року задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 липня 2010 року змінити, виклавши абзац пятий та шостий резолютивної частини в такій редакції:

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищо/6 адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати повязані з розглядом справи, а саме: судовий збір у сумі 17 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 гривень з Державного бюджету України.

В іншій частині рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області 'від 5 липня 2010 року залишити без змін.

Головуючий:

Судді: