Справа № 808/8249/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року 11 год. 10 хв. Справа № 808/8249/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор»

до: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» (далі ПАТ «ЗТР» або позивач) звернулось з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області (далі відповідач) про: 1) визнання протиправною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.09.2015; 2) зобовязання відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Запорізьким окружним адміністративним судом № 808/814/15 від 10.09.2015 та виконати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2015 по справі № 808/814/15 шляхом зобовязання державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 повторно розглянути заяву ПАТ «ЗТР» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 08.08.2014 14:14:22 за реєстраційним номером 7713677; 3) зобовязання отримати необхідну додаткову інформацію з метою виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2015 по справі № 808/814/15 в частині зобовязання Державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 повторно розглянути заяву позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 08.08.2014 14:14:22 за реєстраційним номером 7713677.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника або номера та серії паспорта для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, у звязку з чим вважає винесену постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав у повному обсязі та надав заперечення на нього. Зазначив, що оскаржувана постанова винесена на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження», та у звязку з невідповідністю наданого виконавчого листа вимогам статті 18 зазначеного закону, державним виконавцем було винесено відповідну постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Вважає дії державного виконавця правомірними, а адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

10.09.2015 Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 808/814/15 за позовом ПАТ «ЗТР» до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення № 15137871 від 14.08.2014, зобовязання вчинити певні дії, відповідно до якого зобовязано Державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 повторно розглянути заяву ПАТ «ЗТР» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 08.08.2014 14:14:22 за реєстраційним номером 7713677 (а.с. 8).

У виданому виконавчому листі судом зазначено, що ідентифікаційний код боржника не відомий.

14.09.2015 представником позивача зазначений виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження поданий до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 7).

За результатом розгляду заяви ПАТ «ЗТР» про примусове виконання виконавчого листа № 808/814/15 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 з посиланням на пункт шостий частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 16.09.2015 ВП № 48724476 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до виконання виконавчого документа) (а.с. 9).

Як зазначено у вказаній постанові, предявлений виконавчий документ не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню далі - рішення).

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, якими, зокрема, згідно з пунктом першим частини 2 зазначеної статті є виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту шостого частини 1 статті 26 цього Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Як вбачається зі змісту постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.09.2015 ВП № 48724476, державний виконавець відмовляючи у відкритті виконавчого провадження послався на невідповідність виконавчого документу вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю у ньому індивідуального ідентифікаційного номеру боржника або номеру і серії паспорту для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», частина 3 якої передбачає, що у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 Цивільного кодексу України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, отримати відомості щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника позивач самостійно не має можливості, оскільки така інформація є конфіденційною, і вона була відсутня також у суду, про що зазначено у виданому виконавчому документі.

Відповідно до пункту третього частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Аналогічні висновки щодо застосування положень статей 18 та 26 Закону України «Про виконавче провадження» викладені у Постановах Верховного Суду України від 21.05.2014 та від 25.06.2014 (справи № 6-45цс14, №6-62цс14), які відповідно до положень абзацу другого частини 1 статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України та абзацу другого частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи надані державному виконавцю повноваження щодо можливості отримання необхідної інформації, у тому числі конфіденційної, суд приходить до висновку, що відсутність у виконавчому документі відомостей про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника не може бути підставою для прийняття рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки зазначена прогалина може бути усунута при примусовому виконанні рішення суду шляхом направлення державним виконавцем відповідних запитів.

Крім того, виданий судом виконавчий лист містить інформацію щодо місця роботи боржника, а відтак, відповідні відомості щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника державний виконавець може отримати шляхом направлення відповідного запиту за місцем роботи боржника, у звязку з чим державним виконавцем протиправно відмолено в прийняття до провадження виконавчого документа.

Відповідно до приписів частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, у звязку з чим суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку є прийняття судом рішення про визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування, а також про зобовязання прийняти виконавчий документ до виконання, як це передбачено статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження», а не про зобовязання відкрити виконавче провадження як просить позивач.

Заявлені позивачем вимоги про зобовязання виконати рішення суду шляхом зобовязання державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 повторно розглянути заяву ПАТ «ЗТР» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 08.08.2014 14:14:22 за реєстраційним номером 7713677 суд вважає таким, що не підлягають задоволенню, оскільки фактично у даному випадку позивач просить зобовязати вчинити певні дії у межах виконавчого провадження, яке на даний час не відкрито, та у разі допущення державним виконавцем бездіяльності при виконанні рішення суду, така бездіяльність може бути оскаржена позивачем до суду.

Також не підлягають задоволенню вимоги про зобовязання отримати необхідну додаткову інформацію з метою виконання рішення суду, так як відповідно до положень частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», отримання додаткової інформації є правом, а не обовязком державного виконавця, у звязку з чим питання про витребування такої додаткової інформації повинно вирішуватись державним виконавцем на власний розсуд залежно від конкретних обставин, повязаних з виконанням судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 17, 94, 158, 160, 161 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 постанову від 16.09.2015 ВП № 48724476 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до виконання виконавчого документа).

Зобовязати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області прийняти до виконання виконавчий лист № 808/814/15, виданий Запорізьким окружним адміністративним судом 10.09.2015, про зобовязання державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 08.08.2014 14:14:22 за реєстраційним номером 7713677.

У решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області судові витрати у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша