Справа № 2а-3659/10/0970
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2010-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2010 р. Справа № 2a-3659/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Пікович Л.Р.

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі

< ОСОБА_3 >

про визнання нечинним та скасування вимоги № Ф-477.1 від 04.10.2010р. та рішення № 2590 від 04.10.2010р.,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про скасування вимоги Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі від 04.10.2010 року №Ф-477.1 про сплату недоїмки та рішення про застосування фінансових санкцій за неподання відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку № 2590 від 04.10.2010 року. Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувані вимога та рішення охоплюють період з 1999-2006 роки, винесені з порушенням ст. 250 Господарського кодексу України. Вважає, що дані рішення суперечать чинному законодавству, а тому просить їх скасувати.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити й скасувати оскаржувані вимогу та рішення. Крім цього, зазначив, що в квітні 2008року Управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі була проведена перевірка правильності сплати внесків та здійснено донарахування в сумі 2043,00грн., які були сплачені позивачем добровільно.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у письмовому запереченні проти позову.

Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані докази, судом встановлено наступне.

04.10.2010 року Управлінням ПФУ в Долинському районі проведено перевірку з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів управління ПФУ по СПД ОСОБА_1, за результатами якої складено акт №65. У відповідності до вказаного акту відповідачем встановлено порушення платником п. 5.3.3 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», зокрема, заниження та приховування чистого доходу за 1999-2006роки, на який нараховані страхові внески в сумі 3511,57грн.

За результатами проведеної перевірки Управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі 04.10.2010 року винесена вимога про сплату боргу №Ф-477.1 щодо сплати недоїмки зі сплати страхових внесків в розмірі 3511,57 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій за неподання відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку №2590, яким застосовано фінансові санкції до позивача в розмірі 427,66 грн.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1, за період з 1999 року по 2006 рік сплачувала страхові внески не в повному обсязі, що було зумовлено приховуванням чистого доходу, на який нараховуються страхові внески (недостовірне подання або неподання відповідного звіту). Дана обставина підтверджується актом №65 від 04.10.2010 року, листом №2061/10/1221-3 від 29.09.2010 року Долинської оДПІ надісланому на запит Управління ПФУ в Долинському районі, актом звірення між відділом по контрольно-перевірочній роботі за нарахуванням та сплатою платежів та відділом персоніфікованого обліку інформаційних мереж по СПД ОСОБА_1 станом на 04.10.2010 року.

Відповідно до п. 3. ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом 10 робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно п. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що строки давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, посилання позивача на пропущення відповідачем строків стягнення донарахованої недоїмки є безпідставним, вимога №Ф-477.1 від 04.10.2010 року прийнята у відповідності до вимог законодавства, а тому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Підпунктом 9.3.5 п. 9.3 ст. 9 Iнструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваних рішень), передбачено, що за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення про застосування фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до органів Пенсійного фонду винесене відповідачем 04.10.2010 року за №2590, прийняте за 2001 рік. Як встановлено з матеріалів справи, вказане порушення виявлене в результаті проведеної перевірки 04.10.2010 року на підставі відомостей, що містились в листі Долинської оДПІ №2061/10/1221-3 від 29.09.2010 року, які свідчать про неподання позивачем звітності за 2001 рік.

Порядок нарахування фінансових санкцій встановлений ст. 106 Закону №1058 та п. 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Правлінням ПФУ від 19.12.03 № 21-1.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Таким чином, посилання позивача на строки встановлені ст. 250 ГК України є безпідставним, оскільки, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Таким випадком, є вимоги п. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення, прийняте відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства, без порушення строків застосування фінансових санкцій.

Як вбачається із вищенаведеного оскаржувані вимога та рішення прийняті з дотриманням вимог закону, терміну застосування адміністративно-господарських санкцій, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < ОСОБА_3 > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: (підпис) ОСОБА_4