Справа № 2а-11845/10/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2010-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2010 року 15:12 № 2а-11845/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шейко Т.І. при секретарі судового засідання Деруга Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Акціонерний комерційний банк "Інтеграл" в особі Першої Київської філії
до Державна податкова інспекція у Дніпровському районі міста Києва
про скасування податкових повідомлень-рішень
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідача, в якому просив скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва №/0 від 30 березня 2010 року, №/1 від 07 липня 2010 року та №/1 від 30 липня 2010 року.

В подальшому Позивач доповнив позовні вимоги і, крім вищезазначених податкових повідомлень рішень, просив скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва №/2 від 17 серпня 2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки контролюючого органу, викладені в Акті перевірки №4142/22-34531533 від 17.12.2009 року про порушення Позивачем п.16.15 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач за I квартал 2009 року нарахував та сплатив податок на прибуток у розмірі 20721,00 грн., що відобразив у декларації з податку на прибуток за I квартал 2009 року. За підсумками I півріччя 2009 року Позивач вказав в декларації збиток у розмірі 377977,00 грн., відповідно заповнив „15 рядок декларації „Сума нарахованого податку за попередній податковий період поточного року, в якому зазначив суму 20721,00 грн., оскільки податок у вказаному розмірі був задекларований та сплачений позивачем у попередньому звітному періоді. Таким чином, за підсумками I півріччя 2009 року у Позивача виникла переплата по податку на прибуток у розмірі 20721,00 грн. За 9 місяців 2009 року Позивач вказав в декларації прибуток, обрахований з наростаючим підсумком з початку року в розмірі 443787,00 грн., відповідно заповнив рядок „12 декларації „Нарахована сума податку в розмірі 110947 грн., рядок „14 „Податкове зобовязання звітного періоду з наростаючим підсумком з початку року в розмірі 110947 грн., яке відповідно до рядка „15 декларації „Сума нарахованого податку за попередній податковий період поточного року підлягало зменшенню на раніше сплачені 20721,00 грн.

Таким чином, визначення Позивачу податкового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 20 721 грн. основного платежу, вважає безпідставним, а податкові повідомлення рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнав. На обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначав, що Позивачем подано декларацію з податку на прибуток за 9 місяців 2009 року з показниками в „14 рядку „Податкове зобовязання звітного періоду на суму 110947,00 грн., дані рядка „15 „Сума нарахованого податку за попередній податковий період поточного року 20 721,00 грн., в результаті чого по обліковій картці платника податку на прибуток ПКФ АКБ „Інтеграл станом на 19.11.2009 року нараховано податкове зобовязання у розмірі 90226,00 грн. (податкове зобовязання звітного періоду 110947,00 грн. сума нарахованого податку за попередній період поточного року 20721,00 грн.), проте враховуючи показники декларації за I півріччя 2009 року, а саме суму податку нарахованого за попередній період поточного року дорівнює „0 рядок 14 „Податкове зобовязання звітного періоду, що в свою чергу призвело до виникнення штучної переплати КОР платника. Таким чином, на думку Відповідача, Позивач самостійно визначив податкове зобовязання, яке вважається узгодженим з дня подання податкової декларації, а тому має сплатити його у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як свідчать обставини справи, Позивачем у встановлені строки подавались до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва податкові декларації з податку на прибуток банку, а саме:

- за I квартал 2009 року, відповідно до якої Позивачем в рядку „11 „Прибуток що підлягає оподаткуванню визначено суму 82882, в рядку „14 „Податкове зобовязання звітного періоду зазначено 20721, в рядку „17 „Сума податку до сплати вказано 20721.;

- за 1 півріччя 2009 року в рядку „11 зазначено „ 377977, в рядку „15 „Сума нарахованого податку за попередній податковий період поточного року вказана сума 20721;

- за 9 місяців 2009 року в рядку „11 зазначено 443787, в рядку „14 зазначено 110947, в рядку „15 вказана сума 20721 і в рядку „17 визначена сума податку до сплати у розмірі 90226 грн.

Відділом контролю за фінансовими установами управління контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД ДПІ у Дніпровському районі м. Києва проведено виїзну планову перевірку дотримання вимог податкового і валютного законодавства Першої Київської філії АКБ „Інтеграл, за результатами якої складено Акт №4142/22-34531533 від 17.12.2009 року.

За результатами перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення підприємством п.16.15 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств, а саме допущено методологічну помилку, в результаті якої завищено переплату по податку на прибуток на суму 20721 грн.

На підставі Акту перевірки №4142/22-34531533 від 17.12.2009 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва винесено податкове повідомлення рішення №000322360/0 від 25.12.2009 року, яким контролюючий орган визначив Позивачу податкове зобовязання з податку на прибуток у розмірі 20721,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, Позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Відповідача про результати розгляду первинної скарги від 25.02.2010 року №4408/10/25014 скаргу задоволено, а оскаржуване податкове повідомлення рішення скасовано.

Проте, в подальшому податковим органом було проведено камеральну перевірку, за результати якої складено Акт №1703-15/345 від 12.03.2010 року та зроблено висновок про заниження Позивачем податкового зобовязання з податку на прибуток у податковій звітності за 9 місяців 2009 року на суму 20721,00 грн.

На підставі Акту камеральної перевірки Відповідачем винесено податкове повідомлення рішення №/0 від 30.03.2010 року, яким визначено Позивачу податкове зобовязання з податку на прибуток у розмірі 21757 грн., у т. ч. за основним платежем 20721,00 грн.

За наслідками розгляду скарг Позивача податковим органом 07.07.2010 року винесено податкове повідомлення рішення №/1 про податкове зобовязання у розмірі 21757 грн.

30.07.2010 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва було винесено податкове повідомлення рішення №/1, яким скасовані штрафні (фінансові) санкції.

В звязку з несплатою Позивачем визначеного податковим органом зобовязання Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва 17 серпня 2010 року прийнято податкове повідомлення рішення №/2, яким визначено Позивачу податкове зобовязання з податку на прибуток у розмірі 20721 грн., яке Відповідач вважає узгодженим, а отже, має бути сплачене Позивачем.

Узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником у строки, визначені цією статтею, визначається сумою податкового боргу платника податків (п.п.5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону №2181).

Податковим боргом в розумінні п.п. 1.3 ст. 1 Закону „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами є податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Як свідчать обставини справи, позиція податкового органу зводиться до того, що не зважаючи на сплату нарахованого податкового зобовязання за I квартал 2009 року у розмірі 20 721,00 грн. та не зважаючи на наявність збитків за 1 півріччя 2009 року Позивачем допущено методологічну помилку при складанні декларацій, чим завищено переплату з податку на прибуток, відповідно занижено податкове зобовязання у розмірі 20 721 грн., яке в розумінні п. 5.1 ст. 5 Закону України №2181 є узгодженим, а тому має бути сплачено Позивачем, або ж стягнуто в примусовому порядку.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами передбачено, якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали, рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків) згідно з відповідним законом з питань оподаткування, така декларація подається у строки, визначені цим пунктом для такого базового податкового періоду. Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном „базовий податковий період слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування, зокрема календарний квартал для цілей оподаткування прибутку підприємства.

Порядок складання декларації про прибуток банківської установи затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 13.03.2003 р. №148 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.04.2003 р. за №281/7602.

Відповідно до п. 1.5 Порядку № 148 податок на прибуток за квартал, півріччя, три квартали та рік розраховується за правилами, установленими п. 11.1 ст. 11 та п.16.4 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств.

Відповідно до п. 16.4 ст. 16 Закону платники податку у строки, визначені законом, подають до податкового органу податкову Декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності відповідно до п. 6.1 ст. 6 цього Закону. При цьому за звітні квартал, півріччя та три квартали платники податку подають спрощену декларацію, а за результатами звітного року повну.

В пункті 3 Порядку № 148 викладено порядок заповнення Декларації з податку на прибуток банку, зокрема зазначено, що при заповненні рядка 15 Декларації враховуються норми п. 16.4 Закону „Про оподаткування прибутку підприємств. З метою реалізації цієї норми у рядку 15 Декларації звітного періоду, необхідно відображати суми податкового зобовязання попереднього звітного періоду, тобто сума рядка 14 Декларації за попередній податковий період поточного року або „0, якщо звітним періодом є 1 квартал.

Відповідні розяснення надані листом ДПА України від 24.12.2009 року № 28776/7/15-0317.

В своєму рішенні №4408/10/25-014 від 25.02.2010 року за результатами розгляду первинної скарги Відповідач вказував на правомірність заповнення Позивачем декларації, зокрема, декларації за 1 півріччя 2009 року.

Проте, за наслідками камеральної перевірки Декларацій Позивача, податковий орган визначив порушенням заповнення рядка „15 Декларації за 9 місяців щодо включення суми 20 721 грн. як суми податку, нарахованого за попередній податковий період, тоді як узгоджене податкове зобовязання за перше півріччя 2009 року дорівнювало „0.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до Декларації за 1 півріччя 2009 року Позивач мав збитки. Визначення ж у Декларації за 9 місяців у рядку „15 податкового зобовязання минулого періоду, яке в свою чергу було сплачено Позивачем у 1 кварталі 2009 року, жодним чином, на думку суду, не вплинуло на розмір недоплати податку на прибуток за 9 місяців 2009 року.

Як вбачається з Декларації за 9 місяців 2009 року Позивач визначив податкове зобовязання звітного періоду у розмірі 110 947 грн., з урахуванням значень податкової декларації за 1 квартал 2009 року, відповідно до якого Позивачем сплачено було 20 721 грн. та 1 півріччя 2009 року, в якому він мав збитки, суму до сплати в декларації за 9 місяців Позивач визначив у розмірі 90226 грн.

Виходячи з наведеного, сума 20 721 грн. не може визначатись податковим зобовязанням і, відповідно, податковим боргом у розумінні Закону №2181.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись субєктом владних повноважень при прийнятті ними рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень (стаття 2 КАС України) є, зокрема, принцип обґрунтованості рішення, який вимагає від субєкта владних повноважень враховувати як обставини, на урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, які мають значення у конкретній ситуації.

За змістом чинного законодавства, що визначає функції податкових органів, здійснення контролю податковими органами за нарахуванням та сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) має охоплюватись достовірністю та повнотою такого нарахування і сплати (стаття 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні; п.п. 2.2.1 п. 2.2 ст. 2 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами).

Як вбачається з матеріалів справи, помилка в заповненні декларації не призвела до недоплати податку на прибуток, про що, зокрема, зазначив в своєму рішенні №19773/10/25-014 від 29.07.2010 року податковий орган: За результатами розгляду скарги встановлено, що методологічна помилка при заповненні декларації з податку на прибуток підприємства призвела лише до збільшення переплати податку на прибуток по особовому рахунку платника і не призвела до визначення перевіркою недоплати податку на прибуток.

Враховуючи те, що в даній ситуації Позивачем податки на прибуток були своєчасно сплачені та в повній мірі, прийняття Відповідачем рішення щодо визначення Позивачу зобовязання з податку на прибуток є не обґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

На розподілі судових витрат на користь позивача, останній не наполягав.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Акціонерного комерційного банку „Інтеграл в особі Першої Київської філії до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва про скасування податкових повідомлень рішень задоволити.

Скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва:

- №/0 від 30 березня 2010 року;

- №/1 від 07 липня 2010 року;

- №/1 від 30 липня 2010 року;

- №/2 від 17 серпня 2010 року.

Постанова набирає законної сили у відповідності з нормами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко