Справа № 815/4600/15
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4600/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Авраменка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Трейдинг» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.12.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Трейдинг» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.12.2014 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 479315,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 119829 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Трейдинг» задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 02.10.2015 року державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

ДПІ посилається на те, що за наслідками проведення перевірки позивача було виявлено порушення товариством вимог Податкового кодексу України, що виразилось у завищенні податкового кредиту, завищенні суми заявленого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, з огляду на викладене, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 року та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ніка Трейдинг» у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 19.11.2014 року по 25.11.2014 року посадовими особами ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ніка Трейдинг» () щодо правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленої на рахунок платника у банку за серпень 2014 року.

За результатом проведеної перевірки складено акт №4788/15-54-15-02 від 02.12.2014 року, на підставі якого відповідачем 16.12.2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 479 315 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 119 829 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 985 885 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 246 471 грн.;

- № , яким позивачу було зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість в сумі 842 566 грн.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Головного управління ДФС в Одеській області.

Рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 17.02.2015 року № 10/15-31-10-02-07 про результати розгляду первинної скарги було скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № в частині завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 479 315 грн.

Податкові повідомлення-рішення № та № про визначення позивачеві грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 985 885 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 246 471 грн., а також про зменшення позивачеві суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 479 315 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 119 829 грн. були залишені без змін.

На підставі рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 17.02.2015 року, державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість до 363 251 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням форми "В1" № від 16 грудня 2014 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 479315 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 119829 грн., ТОВ «Ніка-Трейдінг» оскаржило його до суду першої інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ТОВ «Ніка Трейдинг», зважаючи на наступне:

В акті перевірки податковий орган посилався на порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.11 ст. 201, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого товариством завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлену на рахунок платника у банку по періоду: серпень 2014 року - 479315 грн.

Податковий орган зазначив, що згідно з поданою ТОВ «Ніка Трейдинг» до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2014 року (вх. № від 22.09.2014) з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. від 30.09.2014) та додатками:

- від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене у рядку 19 податкової декларації (з урахуванням уточнюючих розрахунків), складає 363 251 грн.

- сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлена на рахунок платника у банку, відображена у рядку 23.1 декларації, яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме: липень 2014року складає 479 315 грн.

В ході проведеної перевірки було встановлено, що причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у лині 2014 року є придбання сировини (насіння соняшника) для подальшої переробки в обсягах, що значно перевищують обсяги реалізації готової продукції (липень 2014 року - 479 315 грн.).

Податковий орган зазначив, що згідно декларації з ПДВ за липень 2014 року позивачем віднесено до складу податкового кредиту суму 1475 258 грн., яка не підтверджена податковими накладними від таких контрагентів: СТОВ «Зоря», СТОВ «Мощенське», ФГ «Малина», приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра», ТОВ «Україна Експорт-Імпорт», ТОВ «Санні- Трейд», ТОВ «Санпродтрейд», ТОВ «Черрі Трейд». Також зазначено, що згідно декларації з ПДВ за серпень 2014 року товариством віднесено до складу податкового кредиту суму 363 251 грн., яка не підтверджена податковими накладними від таких контрагентів: ТОВ «Зоря», ТОВ «Мощенське», ТОВ «Санпродтрейд», приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра», ТОВ «АІГ-Зоря», ТОВ «Хлібодарське», ТОВ «Сол-Агротрейд».

З огляду на зазначене, із врахуванням даних додатку 2 (Д2) до податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року (вх. № від 22.09.2014), з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 30.09.2014 року) податковий орган зазначив, що згідно даних підприємства ТОВ «Ніка Трейдинг» частина залишку від'ємного значення фактично сплачена постачальникам, але на період перевірки підприємством не надано підтверджуючих первинних документів щодо підтвердження фактичної сплати постачальникам.

Зазначене стало підставою для висновку відповідача про неможливість відшкодування заявленої ТОВ «Ніка Трейдинг» суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в сумі 479 315 грн., а саме через ненадання підтверджуючих документів.

Колегія суддів зазначає наступне:

У відповідності до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів.

П. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст. 198 Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Кодексу податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті/перерахуванню до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного/податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного/податкового періоду.

Згідно із п. п. "б" п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 201.1., 201.2 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, передбачені цією статтею.

П. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з приписами п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства слідує, що право на бюджетне відшкодування залежить від правильності формування підприємством сум податкового кредиту.

При цьому, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності первинних документів, які підтверджують здійснення платником податку витрат, а також податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

В ході розгляду справи було встановлено, що у перевіряємий період ТОВ «Ніка Трейдинг» мало господарські взаємовідносини з постачання товарів, перевезення вантажу та перероблення насіння соняшника з рядом підприємств, зокрема, з СТОВ «Зоря», СТОВ «Мощенське», СФГ «Малина», Приватне сільськогосподарське підприємство «ДЕМЕТРА», ФГ «Деметра», ТОВ «Україна Експорт-Імпорт», ТОВ «Санні-Трейд», ТОВ «Санпродтрейд», ТОВ «Черрі Трейд», ТОВ «Хлібодарське», ТОВ «Аіг-Зоря», ТОВ «Златожар Агросервіс», ПП «Антошка».

Так, 27.06.2014 року ТОВ "Ніка Трейдинг" уклало договір поставки з СТОВ "Мощенське" за № 2706, згідно якого Постачальник (СТОВ "Мощенське") зобов'язувався поставити сільськогосподарську продукцію, а саме, насіння соняшника. Кількість товару за цим договором, що є предметом купівлі-продажу, визначається сторонами перед кожною поставкою і вказується у видаткових накладних на товар, які є невід'ємною частиною цього договору (т. 1 а.с. 61-62).

01.07.2014 року позивачем було укладено з СТОВ "Зоря" договір постачання № 0207, за умовами якого Постачальник (СТОВ "Зоря") зобов'язувався поставити сільськогосподарську продукцію, а саме, насіння соняшника в асортименті, кількості та по цінам, вказаним у таблиці, а Покупець зобов'язувався прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах, визначених договором (т. 1 а.с. 58-59).

Також 01.07.2014 року позивачем було укладено договір постачання з приватним сільськогосподарським підприємством «ДЕМЕТРА» №0107/С. За умовами вказаного договору Постачальник (ПСП «ДЕМЕТРА») передає, а Покупець (ТОВ «Ніка Трейдинг») приймає і оплачує соняшник, що відповідає по якості ДСТУ 7011:2009 у кількості 400 т +/- 10% за вибором покупця за ціною 5150 грн. за одиницю товару на загальну суму 2060000 грн. +/- 10 %, у т.ч. ПДВ 343333,33 грн. +/- 10%. (т. 1 а.с. 60).

За договором поставки № 120714 від 12.07.2014 року Постачальник (СФГ "Малина") передає, а Покупець (ТОВ "Ніка Трейдинг") приймає й оплачує соняшник, що відповідає по якості ДСТУ 7011:2009 у кількості 12 т +/- 10% за вибором покупця за ціною 4760 грн. за одиницю товару на загальну суму 57120 грн. +/- 10 %, у т.ч. ПДВ 9520 грн. +/- 10%. (т. 1 а.с. 53).

Крім того, позивачем було укладено договір постачання № 22 від 15.08.2014 року з ФГ «Деметра», згідно якого Постачальник (ФГ «Деметра») зобов'язувалось поставити сільськогосподарську продукцію, а саме, насіння, насіння соняшника в асортименті, кількості та по цінам, вказаним у таблиці, а Покупець (ТОВ «Ніка Трейдинг») зобов'язувався прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах, визначених цим договором (а.с. 51-52).

Між ТОВ «Аіг-Зоря» (Постачальник) та ТОВ «Ніка Трейдинг» 26.08.2014 року було укладено договір постачання №28, згідно якого Постачальник зобов'язувався поставити сільськогосподарську продукцію, а саме, насіння соняшнику в асортименті (т. 1 а.с. 49-50).

27.08.2014 року між ТОВ «Хлібодарське» та ТОВ «Ніка Трейдинг» було укладено договір купівлі-продажу № 37, згідно якого Постачальник (ТОВ «Хлібодарське») передає, а Покупець (ТОВ «Ніка Трейдинг») приймає й оплачує соняшник, що відповідає по якості ДСТУ 7011:2009. Кількість товару за цим договором, що є предметом купівлі-продажу, визначається сторонами перед кожною поставкою і вказується у видаткових накладних на товар, які є невід'ємною частиною цього договору. Ціна товару за цим договором визначається сторонами перед кожною поставкою і підтверджується виставленим рахунком та зазначається у видаткових накладних на товар, які є невід'ємною частиною цього договору (т. 1 а.с. 48).

Також, 26.08.2014 року між позивачем та ТОВ «Сол-Агротрейд» та ТОВ «Ніка Трейдинг» було укладено договір поставки № 23, за умовами якого ТОВ «Сол-Агротрейд» зобов'язувалось поставити позивачеві товар - соняшник.

25.06.2014 року між ТОВ «Ніка Трейдинг» та ТОВ «Україна Експорт-Імпорт» було укладено договір поставки № 2506, предметом якого також була поставка соняшника позивачеві.

У підтвердження виконання умов вказаних договорів та у підтвердження фактичної сплати постачальникам товарів сум ПДВ, позивачем були надані податкові накладні (т. 1 а.с. 66-69, 71-81, 124-145, 155-164), рахунки до сплати (т. 1 а.с. 222-234, 236-244).

Крім того, у перевіряємому періоді позивачем було укладено з ТОВ "Санпродтрейд" договір № 15 П надання послуг з переробки насіння соняшника від 01.07.2014 року, за умовами якого Виконавець (ТОВ "Санпродтрейд") зобов'язувався проводити роботи по прийманню та переробки сировини, яка постачається Замовником (ТОВ «Ніка Трейдинг»), у готову продукцію з подальшим відвантаженням готової продукції силами і за рахунок Виконавця за дорученням Замовника на умовах даного договору. Переробка здійснювалась за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога, 38 у приміщенні та на обладнанні, яке орендоване у ТОВ «Євроолео Групп» згідно договору оренди від 19.05.2014 року. Згідно вказаного договору, використаний у ньому термін «сировина» означає насіння соняшника, які поставляються Замовником Виконавцю для їх подальшої переробки у готову продукцію; «готова продукція» означає олія соняшника нерафінована, шрот соняшниковий сипучий (т. 1 а.с. 39-44).

Також 01.07.2014 року між ТОВ «Санпродтрейд» та позивачем було укладено договір на надання послуг по організації автоперевезення вантажів № 17Т від 02.07.2014 року, згідно якого Замовник (ТОВ «Ніка Трейдинг») доручає, а Перевізник (ТОВ "Санні-Трейд") зобов'язується виконати ряд визначених фактичних дій з організації транспортування вантажу, який належить Замовнику (т. 1 а.с. 45-46).

Додатковою угодою № 1 до договору № 17 від 02.07.2014 року сторони визначили ціни на послуги з організації перевезення насипного вантажу (т. 1 а.с. 47).

Між ТОВ "Санні-Трейд" та позивачем було укладено договір № 11 від 01.07.2014 року про надання послуг з перевезення вантажу, за умовами якого Виконавець (ТОВ "Санні-Трейд") зобов'язувався організувати доставку, довірену йому другою стороною - Замовником вантажу згідно з транспортною накладною з місця відправлення до пункту призначення, які вказуються в додатках до цього Договору та видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (Вантажоодержувачу), а Замовник бере на себе зобов'язання сплатити за надання послуг по перевезенню вантажу плату в строк та на умовах, встановлених цим Договором або додатками до нього. Місце навантаження та вивантаження вантажу, маршрут, найменування вантажу, його маса/кількість, вартість, строк навантаження, упакування та строк перевезення (доставки вантажу) визначаються в додатках до цього договору, які є невід'ємною частиною цьому договору. Надання послуг з перевезення підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Факт прийняття Виконавцем вантажу для перевезення підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними (т. 1 а.с. 55).

Згідно договору про надання послуг № 110714/11 від 11.07.2014 року, укладеного між ТОВ «Черрі Трейд» (Перевізник) та ТОВ «Ніка Трейдинг» (Замовник), Перевізник зобов'язувався за рахунок Замовника здійснювати перевезення вантажів, зазначених в замовленні (надалі іменується «вантаж») та в разі потреби надавати пов'язані з цим експедиторські послуги, а Замовник зобов'язується оплачувати надані послуги. До послуг, що надаються за вказаним Договором належать послуги по перевезенню сільськогосподарської продукції вантажним транспортом (надалі «вантаж») та експедиторські послуги (т. 1 а.с. 56-57).

Виконання умов зазначених договорів також підтверджується наданими позивачем первинними документами, зокрема, податковими накладними (т. 1 а.с. 82-123, 146-154, 165), зведеними актами від 31.08.2014 року з переробки сировини і виробництва готової продукції і виробництва готової продукції за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року по договору № 15П від 01.07.2014 року між ТОВ «Санпродтрейд» та ТОВ «Ніка Трейдинг», від 31.07.2014 року з переробки сировини і виробництва готової продукції і виробництва готової продукції за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року по договору № 15П від 01.07.2014 року між ТОВ «Санпродтрейд» та ТОВ «Ніка Трейдинг», Актами звірки взаєморозрахунків станом на 31.07.2014 року та на 31.08.2014 року між ТОВ «Санпродтрейд» та ТОВ «Ніка Трейдинг» по договору № 15П від 01.07.2014 року (т. 1 а.с. 191-192, 202-203), актами здачі прийняття робіт (т. 1 а.с. 193-201, 204-221).

Також позивачем були надані товарно-транспортні накладні (т. 2 а.с. 59-124), які підтверджують факт отримання та транспортування товару - соняшника.

Оплата товарів, робіт (послуг) здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується виписками з банківських рахунків (т. 2 а.с. 126-133).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно укладених договорів та наданих на підтвердження їх виконання первинних документів, за липень-серпень 2014 року ТОВ "Ніка Трейдинг" придбало у підприємств-контрагентів товару ("Соняшник", "Насіння соняшнику") в загальному обсязі понад 1740 т на суму 9949166,73 грн., у т. ч. ПДВ 1658194,46 грн.

Також встановлено, що в перевіряємому періоді на підставі договору між позивачем та ТОВ «Санпродтрейд», останнє надало позивачу послуг з перероблення насіння соняшника у загальному обсязі 1686 т, що підтверджується відповідними накладними та актами виконаних робіт.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що у липні-серпні 2014 року ТОВ «Ніка Трейдинг» здійснювало придбання соняшника, який в подальшому перероблявся контрагентом позивача ТОВ «Санпродтрейд» в олію соняшникову нерафіновану та шрот соняшниковий, а згодом перероблена сировина реалізовувалась позивачем іншим контрагентам.

В ході розгляду справи встановлено, що основним покупцем ТОВ «Ніка Трейдинг» у перевіряємому періоді було ПП «Антошка», з яким позивач уклав договір постачання №110714/Ш від 11.07.2014 року та договір купівлі-продажу №0707170/О від 07.07.2014 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка Трейдинг» у підтвердження виконання умов укладеного з ПП «Антошка» договору були надані податкові накладні, видаткові накладні (т. 2 а.с. 3-57).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за вказаними вище договорами у липні 2014 року позивачем було поставлено ПП "Антошка" шроту соняшникового в об'ємі 415,87 т на загальну суму 1373745,67 грн., у т.ч. ПДВ 228957,41 грн. та олії соняшникової в об'ємі 371,52 т на суму 3914098,09 грн., у т.ч. 622349,68 грн. ПДВ.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Вимоги до первинних документів містяться у ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів (робіт, послуг) продавцем та їх отримання покупцем, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що фактичне придбання позивачем товарів та послуг у таких контрагентів, як СТОВ «Зоря», СТОВ «Мощенське», ФГ «Малина», приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра», ТОВ «Україна Експорт-Імпорт», ТОВ «Санні- Трейд», ТОВ «Санпродтрейд», ТОВ «Черрі Трейд», ТОВ «АІГ-Зоря», ТОВ «Хлібодарське», ТОВ «Сол-Агротрейд» підтверджується наданими підприємством первинними документами, які містять достатню інформацію відносно змісту та вартості господарських операцій, та дають змогу вважати, що господарські операції реально відбулися і тягнуть настання реальних правових наслідків.

З огляду на те, що позивачем підтверджено правомірність формування податкового кредиту по операціям із зазначеними вище контрагентами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно і правомірності формування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявленої за рахунок платника у банку у розмірі 479315 грн.

Крім того, як вже зазначалось вище, позивач має всі необхідні первинні документи, в тому числі і ті, що підтверджують фактичну сплату податку постачальникам таких товарів/послуг.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що позивач в даному випадку правомірно набув права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, на підставі належним чином складених первинних документів, а тому доводи відповідача про завищення ТОВ «Ніка Трейдинг» сум бюджетного відшкодування є необґрунтованими.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не було доведено правомірності та обґрунтованості прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, суб'єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів на підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем та правомірного формування як податкового кредиту так і заявленого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 16.12.2014 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 479315,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 119829 грн.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв