Справа № 2а-12363/10/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 жовтня 2010 року 16:35 № 2а-12363/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

при секретарі судового засідання Деруга Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Заступника генерального прокурора України ОСОБА_2
провизнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії
за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1М;

від відповідача: ОСОБА_3

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідача, в якому просить визнати протиправною бездіяльність заступника Генерального прокурора України ОСОБА_2 та зобовязати останнього розглянути звернення ОСОБА_1 від 29.12.2009 року і 03.02.2010 року та дати обґрунтовану відповідь.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Позивачем були подані до приймальні Генпрокуратури адресовані заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_2 скарги: від 29.12.2009 року, в якій Позивач оскаржував бездіяльність Прокуратури м. Києва і працівників прокуратури м. Києва, а також бездіяльність працівників прокуратури Печерського району м. Києва; від 03.02.2010 року, в якій оскаржував бездіяльності працівників прокуратури м. Києва і Печерського району м. Києва і просив вжити заходи для організації перевірки його скарг належним чином, просив вжити заходи притягнення до відповідальності прокурора м. Києва і прокурора Печерського району м. Києва, вжити заходи для розслідування злочинів і прийняття рішень відповідно до ст. 97 КПК України, які Відповідач не розглянув і не надав обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк, чим порушив конституційні права Позивача.

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні виклав зміст своїх заперечень проти заявлених позовних вимог та зазначив, що даний позов не підлягає задоволенню, оскільки зазначені звернення Генеральною прокуратурою України разом з іншими зверненнями ОСОБА_1 направлені для перевірки в прокуратуру міста Києва, про що повідомлено заявника листом від 12.01.2010 року № 06/2/1-6457-03, у звязку з чим просив суд у позові відмовити повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян»- звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Частинами 1, 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»- органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 12 Закону України «Про прокуратуру»передбачено, що прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду, здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, проводить особистий прийом громадян.

Прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду.

Після прийняття рішення по скарзі Генеральним прокурором України провадження по таких скаргах в органах прокуратури припиняється.

Згідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Відповідно до п. 6.4 Регламенту Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.09.2005 року № 53 та п. 3.11 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора № 9гн від 28.12.2005 року, звернення громадян та юридичних осіб, які надійшли до Генеральної прокуратури України вперше і за ними не приймалися рішення прокурорами обласного рівня (первинні звернення), передаються до управління розгляду звернень та прийому громадян для розгляду і надсилання до підпорядкованих прокуратур (відповідних відомств) для вирішення.

Такі норми закону дають підстави вважати, що Відповідач повинен був направити звернення Позивача до прокуратури м. Києва за належністю для проведення перевірки наведених у зверненні доводів та за наявності підстав вжити заходів реагування.

З матеріалів справи вбачається, що звернення ОСОБА_1 для розгляду і вжиття заходів реагування до прокуратури м. Києва. Про результати розгляду і реагування Позивач повідомлений належним чином у встановлений законом строк (лист № 06/2/1-6457-03 від 21,03.2010 року).

З урахуванням аналізу вищезазначеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії Відповідача відповідають чинному законодавству, а тому посилання Позивача щодо протиправної бездіяльності Відповідача є безпідставними, необґрунтованими та законодавчо не закріпленим.

Виходячи з вище викладеного та у відповідності до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони у відповідності з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, виконав покладений на нього обовязок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень.

Витрати, які підлягають розподілу відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

постановив:

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у відповідності з нормами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі 20.10.2010 року.