Справа № 2005/1595/12
Суддя: Люба В. І.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2005/1595/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 року Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Любої В.І.

за участі секретаря Кравцової О.П.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Борова Харківської області заяву Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про перегляд постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі №2005/1595/12 за позовом ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: Ізюмський міський голова ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за нововиявленими обставинами

ВСТАНОВИВ:

До Борівського районного суду Харківської області 27.10.2015р. надійшли матеріали вищевказаної заяви, з уточненнями від 18.11.2015р., з яких вбачається, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015р. ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 19.08.2015р. про направлення вищевказаної заяви до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області скасовано, а справу №2005/1595/12 направлено для продовження розгляду до Борівського районного суду Харківської області.

Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2015р. було відкрито провадження по вищевказаній заяві.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 02.11.2015р. матеріали адміністративної справи за даною заявою були прийняті суддею до свого провадження.

В заяві вказано, що постановою Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі №2005/1595/12 позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково:

1.Визнано дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, Ізюмської міської ради, Ізюмського міського голову з приводу скликання та проведення 44 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання у відповідності до її регламенту

2.Визнано незаконним та скасовано рішення Ізюмської міської ради 44 сесії 5 скликання №2551 від 12 вересня 2008року «Про звільнення першого заступника міського голови з питань житлово- комунального господарства ОСОБА_2Ф.»

3.Поновлено ОСОБА_2 на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань житлово-комунального господарства з 31 липня 2008 року.

4.Стягнуто з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток, за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 року станом на день звільнення (по 5350,46грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2009року.

5.Допущено негайне виконання постанови суду про стягнення заробітної плати у межах стягнення за один місяць.

6.Стягнуто у солідарному порядку з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 компенсацію за нанесену моральну шкоду у сумі 5000грн.

Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області від 26 червня 2015 року за №3051 «Про виконання рішення Борівського районного суду» гр. ОСОБА_2 поновлено на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань житлово-комунального господарства з 31 липня 2008року.

Під час співбесіди з позивачем ОСОБА_2 були з'ясовані деякі факти його трудової діяльності після звільнення із виконавчого комітету Ізюмської міської ради, а саме у період із 01 грудня 2009 року по 25 листопада 2011 року гр. ОСОБА_2, перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Водопровідно-каналізаційне підприємство Харківського району» на посаді заступника директора з виробництва, згідно наказу про прийняття №145 - К від 01 грудня 2009р., звільнений у зв'язку з скороченням штату працівників п.1 ст. 40 КЗпП України, наказ про звільнення №141-К від 25 листопада 2011року.

Ці обставини підтверджуються записами у його трудовій книжці (ксерокопія додається), тобто ОСОБА_2 у період розгляду справи був працевлаштований, про що ні Виконавчий комітет Ізюмської міської ради, ні суд, не знали та не могли знати, що позивач працював на підприємстві, а сам ОСОБА_2 приховав цей факт, що і вплинуло на кінцевий результат постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012р., а саме на розмір стягнених грошових коштів, а також поновлення на роботі, і таким чином, вищевказані нововиявлені обставини, за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року.

Крім того, заявник вказує, що 25.09.2015р. ОСОБА_2 вже були перераховані кошти в сумі 63002 грн. 96 коп., які є його заробітною платою за час вимушеного прогулу, а також те, що ОСОБА_2 є пенсіонером за віком і тривалий час отримує пенсійні виплати.

Тому представник заявника просить скасувати постанову Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі № 2005/1595/12 в частині стягнення з виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку, за час вимушеного прогулу з 31 червня 2008 р. станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради № 175-К від 11.09.2008 р, в цій частині справу призначити до нового розгляду.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вищевикладене та просить скасувати постанову Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі № 2005/1595/12 в частині стягнення з виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку, за час вимушеного прогулу з 31 червня 2008 р. станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради № 175-К від 11.09.2008 р, в цій частині справу призначити до нового розгляду.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але наддав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримавши надані ним заперечення та клопотання, в яких він просить заяву Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про перегляд постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі №2005/1595/12 , за нововиявленими обставинами залишити без розгляду, а провадження закрити.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані документи, перевіривши матеріали справи №2005/1595/12 , вважає, що заява Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про перегляд постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі №2005/1595/12 за позовом ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: Ізюмський міський голова ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за нововиявленими обставинамизадоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 246 КАС України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно ст. 247 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

«Істотність» обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. В разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінились після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилається особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях (п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.1981 року №1).

Як вбачається з матеріалів справи, в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник, як на підставу для перегляду рішення, посилається на обставини, які він дізнався під час співбесіди з ОСОБА_2 на засіданні постійної депутатської комісії в травні 2015р., а саме, що в період з 01 грудня 2009 року по 25 листопада 2011 року гр. ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Водопровідно-каналізаційне підприємство Харківського району» на посаді заступника директора з виробництва, згідно наказу про прийняття №145 - К від 01 грудня 2009р., звільнений у зв'язку з скороченням штату працівників п.1 ст. 40 КЗпП України, наказ про звільнення №141-К від 25 листопада 2011року, що і вплинуло на кінцевий результат, а саме на розмір стягнених грошових коштів.

Але, з досліджених судом матеріалів адміністративної справи №2005/1595/12, а саме з доданих до пояснень ОСОБА_2 від 02.12.2011р. копій трудової книжки останнього, де вказано, що він 01.12.2009р. прийнятий на посаду заступника директора по виробництву (наказ №145 К від 01.12.2009р.) (а.с.188, т.2)

Крім того, до клопотання від 15.04.2013р. ОСОБА_2 також надавав копії своєї трудової книжки, де також вбачається, що він 01.12.2009р. прийнятий на посаду заступника директора по виробництву (наказ №145 К від 01.12.2009р.) (а.с.235, т.4)

Тобто, обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, могли бути відомі йому на час прийняття постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012р.

Частиною 3 статті 117 КЗпП в редакції від 31.03.2005р. було передбачено, що «в разі, якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір зазначеної в частині першій цієї статті компенсації зменшується на суму заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи», але дану норму було виключено на підставі Закону № 3248-IV від 20.12.2005р.

Тому, обставини, викладені у заяві, не вважаються нововиявленими у розумінні приписів ст. 245 КАС України, у зв'язку з чим підстави для задоволення вимог відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.245-250, 252, 253 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про перегляд постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі №2005/1595/12 за позовом ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: Ізюмський міський голова ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за нововиявленими обставинами- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Борівський районний суд Харківської області протягом пяти днів з дня проголошення, якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Люба В. І.