Справа № 805/2661/14
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зінченко О.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року справа №805/2661/14

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Жаботинської С.В.

Ханової Р.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі № 805/2661/15-а (головуючий І інстанції Зінченко О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Маріленд» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про проведення позапланової документальної виїзної перевірки від 25 вересня 2013 року № 348, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 23 жовтня 2013 року № , -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Маріленд» (далі - позивач, ТОВ НВО «Маріленд», ТОВ «Маріленд») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - відповідач, Маріупольська ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області) про визнання протиправним та скасування наказу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про проведення позапланової документальної виїзної перевірки від 25 вересня 2013 року № 348, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 23 жовтня 2013 року № ( том 1 арк. справи 4-7).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року наведені вище позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Маріленд» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області задоволені повністю (том 4 арк. справи 67-68).

Не погодившись із даним рішенням суду, 23 червня 2015 року Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Донецькій області звернулась із апеляційною скаргою до Донецького апеляційного адміністративного суду, в обґрунтування доводів якої зазначила, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідачем, у зв'язку з отриманням вироку Київського районного суду м. Донецька по кримінальній справі № 1-712/11, відповідно до якого посадову особу ТОВ «Маріленд» визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 212 Кримінального кодексу України - правомірно проведена документальна виїзна перевірка ТОВ «Маріленд», за результатами якої складено акт перевірки від 09 жовтня 2013 року № 192/05-19-22-08/33244043, та як наслідок виявлені порушення Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого винесено податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013 року № про збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 648 807,50 грн., з яких: за основним платежем 1 319 046,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 329 761,50 грн. Окрім наведеного апелянт вказав, що у березні 2011 року ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «НВО Маріленд» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2010 року, за результатами якої складено акт перевірки, в якому контролюючим органом зазначено, що у разі отримання матеріалів, які не підтверджують дані обліку суб'єкта господарювання, який перевіряється, керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної невиїзної або позапланової виїзної перевірки. Враховуючи викладене апелянт вважає, що мав усі правові підстави для проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Маріленд», та як наслідок винесення податкового повідомлення-рішення, яке повністю відповідає приписам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року по справі № 805/2661/14 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (том 4 арк. справи 120-121).

05 листопада 2015 року на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду від представника ТОВ «НВО Маріленд» надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні за його відсутністю (том 4 арк. справи 179-180).

Представник апелянта до судового засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

З урахуванням викладеного, на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неприбуттям до судового засідання сторін, належним чином повідомлених судом про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу у письмовому провадженні за наявними у матеріалах справи документами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, а також підтверджується матеріалами адміністративної справи, 06 вересня 2013 року Маріупольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області направлено ТОВ НВО «Маріленд» запит № 1525/10/05-19-22-01 про надання інформації та її документального підтвердження (том 1 арк. справи 22-23), згідно з яким відповідач з метою здійснення функцій, які визначені податковим законодавством, та у зв'язку з отриманням вироку Київського районного суду м. Донецька від 27 жовтня 2011 року стосовно умисних дій директора ТОВ НВО «Маріленд» - ОСОБА_3, спрямованих на ухилення від сплати податків за період з 01 січня 2010 року по 31 червня 2010 року запропонував позивачеві протягом 10 робочих днів з дня отримання даного запиту надати інформацію та копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою) про фінансову діяльність ТОВ НВО «Маріленд» по взаємовідносинам з ТОВ «Ерна-Плюс» (), ТОВ «Маргеотех» (), ТОВ «ВКФ Азов-Механік» (), ПП «Магнолія» () за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року (том 1 арк. справи 22-23).

Отримавши вказаний вище запит, позивачем 13 вересня 2013 року за № 35 відповідачеві надано відповідь, в якій зазначено про неможливість надання всіх оригіналів документів стосовно фінансово-господарської діяльності позивача по взаємовідносинам з зазначеними вище контрагентами за період з 01 січня 2010 року по 31 червня 2010 року, оскільки згадані документи перебувають в камері речових доказів у Слідчому відділі податкової міліції ДПА в Донецькій області згідно протоколів огляду та виїмки від 23 грудня 2010 року, у та зв'язку з чим позивачем надано відповідачеві копію протоколу обшуку та виїмки (том 1 арк. справи 24). Також, 26 вересня 2013 року позивачем додатково на адресу відповідача надіслані пояснення про неможливість надання документів на запит відповідача у зв'язку із тим, що згадані документи перебувають в камері речових доказів у СВ ПМ ДПА в Донецькій області згідно протоколів огляду та виїмки: від 23 грудня 2010 року, 05 січня 2011 року, 12 січня 2011 року, 13 січня 2011 року, 14 січня 2011 року, 27 січня 2011 року, 09 лютого 2011 року, 11 лютого 2011 року, 12 лютого 2011 року слідчого по BBC СВ ПМ ДПА ОСОБА_4 (том 1 арк. справи 29).

Як підтверджується матеріалами адміністративної справи, означені обставини стали підставою для прийняття 25 вересня 2013 року начальником Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області наказу № 348 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Маріленд» за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Ерна-Плюс» (), ТОВ «Маргеотех» (), ТОВ «ВКФ Азов-Механік» (), ПП «Магнолія» () (том 1 арк. справи 21).

У період з 26 вересня 2013 року по 02 жовтня 2013 року відповідачем на підставі вищенаведеного наказу Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 25 вересня 2013 року № 348 та направлень на проведення перевірки від 25 вересня 2013 року № 0328/328 та № 0329/329 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України (зі змінами і доповненнями) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Маріленд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з наведеними вище контрагентами за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року, за результатами якої відповідачем складено акт про результати перевірки від 09 жовтня 2013 року № 192/05-19-22-08/33244043 (том 1 арк. справи 12-20).

Як вбачається зі змісту зазначеного акту перевірки, в ході її проведення податковим органом встановлено, зокрема, із вироку Київського районного суду м. Донецька №1-712/11, що директор ТОВ "НВО "Маріленд" ОСОБА_3 знаючи про відсутність у податковому обліку підприємства первинних податкових документів підтверджуючих право на податковий кредит (податкових накладних) по взаємовідносинам з ТОВ "ПКФ Азов-Механік" на суму 990 256 грн., за квітень-червень 2010 року та по взаємовідносинам з ТОВ "Маргеотех" на суму 328 790 грн., за січень-березень 2010 року, включила вказані документально не підтверджені суми до складу податкового кредиту, відображених у податкових деклараціях з ПДВ за січень-червень 2010 року, чим умисно порушила вимоги підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", безпідставно завищив податковий кредит в декларації з податку на додану вартість на загальну суму 1 319 046 грн.

В ході перевірки податковим органом використано вказаний вище вирок Київського районного суду від 27 жовтня 2011 року, запити про надання інформації та її документального підтвердження від 06 вересня 2013 року №1525/10/05-19-22-01, від 26 вересня 2013 року №2587/10/05-19-22-08, лист-пояснення ТОВ "НВО "Маріленд" від 13 вересня 2013 року №35, від 26 вересня 2013 року №41, протокол обшуку від 23 грудня 2010 року, декларації з податку на додану вартість з 01 січня по 30 червня 2010 року, АІС "Податковий блок".

На підставі наведеного вище акту перевірки, згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123, підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013 року № про збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 648 807,50 грн., з яких: за основним платежем 1 319 046,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 329 761,50 грн. (том 1 арк. справи 10).

З наведеного вбачається, що спірною обставиною у даній справі є правомірність винесення податковим органом наказу про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Маріленд» від 25 вересня 2013 року № 348, та як наслідок, правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013 року № про збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 648 807,50 грн., з яких: за основним платежем 1 319 046,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 329 761,50 грн.

Отже, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, підставою для задоволення судом першої інстанції адміністративного позову стали висновки, що результати позапланової виїзної перевірки, висновки якої про відсутність у позивача первинних документів спростовані в ході судового розгляду справи, а відповідачем не доведена правомірність винесення наказу від 25 вересня 2013 року № 348 про проведення документальної виїзної перевірки та як наслідок - правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013 року № .

При цьому суд дійшов висновку, що податковий орган використовуючи власні дискреційні повноваження направив платникові податків запит про надання інформації та її документального підтвердження, на який отримав обґрунтовану відповідь, а тому визначена підпунктом 78.1.1 пункту 78 статті 78 Податкового кодексу України підстава для призначення документальної перевірки, як ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий запит контролюючого органу, у розглядуваних правовідносинах була відсутня.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог позивача з огляду на наступне.

Пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначені обставини за наявності яких проводиться документальна позапланова перевірка.

Так, підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 вказаної статті Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Водночас, приписами пункту 78.4. статті 78 Податкового кодексу України також передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Як зазначалось судом вище, у період з 26 вересня 2013 року по 02 жовтня 2013 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ "Ерна-Плюс", ТОВ "Маргеотех", ТОВ "ВКФ Азов-Механік", ПП "Магнолія" за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року.

На підставі наведеного вище акту перевірки, згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123, підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013 року № про збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 648 807,50 грн., з яких: за основним платежем 1 319 046,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 329 761,50 грн. (том 1 арк. справи 10). Як вказав позивач, зазначене податкове повідомлення - рішення отримано ним 22 листопада 2013 року.

З висновків вказаного вище акту перевірки вбачається, що контролюючий орган на підставі вироку Київського районного суду м. Донецька № 1-712/11 встановив порушення ТОВ "Маріленд" підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року на загальну суму 1 319 046,00 грн.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та зазначено апелянтом в доводах апеляційної скарги, ДПА у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя вже складався акт за той самий податковий період стосовно ТОВ «Маріленд», зокрема акт від 08 квітня 2011 року № 320/23-111/33244043 "Про результати позапланової виїзної перевірки TOB НВО "Маріленд" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2010 року.

Згідно пункту 58.4 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Разом із цим, приписами Податкового кодексу України окремо визначені дії податкового органу у разі отримання судового рішення (обвинувального вироку). Так, у пункті 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачалось, що у разі отримання податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили, податкове повідомлення-рішення приймається податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання такого рішення.

Отже, пункт 86.9 статті 86 Податкового кодексу України регулює порядок оформлення результатів документальних позапланових перевірок щодо будь-яких осіб, якщо такі перевірки були проведені на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.11 статті 78 Податкового кодексу України, тобто, в межах кримінально-процесуального законодавства чи законодавства про оперативно-розшукову діяльність.

Відтак, особливий порядок прийняття податкового повідомлення-рішення, передбачений пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України поширюється на всі випадки, коли проведення податкової перевірки було призначено відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність.

Таким чином, виходячи з наведених приписів Податкового кодексу України, можна зробити висновок, що на момент виникнення спірних правовідносин передбачалось, що у разі отримання податковим органом відповідного судового рішення (обвинувального вироку), що набрало законної сили, проведення документальної перевірки не є обов'язковим, а підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення є вирок суду, який в свою чергу набрав чинності, тому контролюючий орган протягом 10 днів з наступного дня після отримання вироку повинен був прийняти податкове повідомлення-рішення.

Тобто у даному випадку податковим органом був отриманий вирок суду, та двічі перевірявся однаковий податковий період, що суперечить чинному законодавству України та свідчить про незаконність складання у відповідності до пункту 78.4. статті 78 Податкового кодексу України спірного наказу про проведення перевірки, та як наслідок повторного проведення такої перевірки, яка, по перше: вже була оформлена актом від 08 квітня 2011 року № 320/23-111/33244043 "Про результати позапланової виїзної перевірки TOB НВО "Маріленд" (), а по-друге: у відповідності до пункту 86.9 статті 86 ПК України не повинна бути проведена, оскільки податковим органом був отриманий вирок, на підставі якого повинно було складатись податкове повідомлення-рішення, а не проводитись повторна перевірка.

При цьому, суд звертає увагу на посилання суду першої інстанції на те, що податковий орган, використовуючи власні дискреційні повноваження направив платникові податків запит про надання інформації та її документального підтвердження, на який отримав обґрунтовану відповідь, а тому визначена підпунктом 78.1.1 пункту 78 статті 78 Податкового кодексу України підстава для призначення документальної перевірки, як ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий запит контролюючого органу, у розглядуваних правовідносинах була відсутня.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що контролюючим органом при складанні спірного наказу про проведення перевірки, та як наслідок, проведенні такої перевірки, результати якої двічі перевірялись контролюючим органом та були двічі оформлені актами перевірок, суперечить процедурі проведення перевірок, та як наслідок, складання актів, передбачених чинним податковим законодавством України, оскільки у відповідності до пункту 86.9 статті 86 ПК України така перевірка не повинна бути проведена, оскільки на час проведення останньої податковий орган мав вирок суду, й у 10-ти денний термін з дня отримання контролюючим органом повинно було складатись податкове повідомлення-рішення, а не видаватись наказ про проведення перевірки, та проводитись така перевірка, за якою прийматись й спірне податкове повідомлення-рішення

До того ж, як зазначалось судом вище, у відповідності до наведених норм статей 58, 86 ПК України, оскільки податковий орган повинен був винести податкове повідомлення-рішення тільки через 10 днів після отримання вироку, тобто у даному випадку після отримання ухвали Донецького апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2012 року, податковим органом складено податкове повідомлення-рішення впротеріч викладеним нормам за результатами проведеної перевірки, та тільки 23 жовтня 2013 року за № , тобто з порушенням процедури, встановленої ПК України.

Як вбачається з вироку Київського районного суду м. Донецька по кримінальній справі № 1-712/11, посадову особу ТОВ «Маріленд» визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 212 Кримінального кодексу України - а саме ухилення посадової особи від сплати податків за період з 01 січня 2010 року по 31 червня 2010 року, а саме: що директор ТОВ "НВО "Маріленд" ОСОБА_3 знаючи про відсутність у податковому обліку підприємства первинних податкових документів підтверджуючих право на податковий кредит (податкових накладних) по взаємовідносинам з ТОВ "ПКФ Азов-Механік" на суму 990 256 грн., за квітень-червень 2010 року та по взаємовідносинам з ТОВ "Маргеотех" на суму 328 790 грн., за січень-березень 2010 року, включила вказані документально не підтверджені суми до складу податкового кредиту, відображених у податкових деклараціях з ПДВ за січень-червень 2010 року, чим умисно порушила вимоги підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", безпідставно завищив податковий кредит в декларації з податку на додану вартість на загальну суму 1 319 046 грн.

Що стосується застосування судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи як належного та допустимого доказу - висновку судово-технічної експертизи, колегія суддів не приймає до уваги такий висновок, та вважає взагалі безпідставним її призначення в рамках даної справи, оскільки об'єктивна сторона кримінального правопорушення встановлена вироком суду, який набрав чинності, та не підлягає доказуванню в рамках адміністративного судочинства, але зазначені обставини не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі № 805/2661/15-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі № 805/2661/15-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

Р.Ф. Ханова