Справа № 825/2424/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2424/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Кузьменка В.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» до Головного управління Держгеокадастру України у Чернігівській області державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 21.07.2015 СТОВ «НАДІЯ» прийняло участь в земельних торгах (аукціоні) з продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Як вбачається з протоколів земельних торгів (аукціону) з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності від 21.07.2015 №№ 5,6,7,8,9, наявних у матеріалах справи, СТОВ «НАДІЯ» визнано переможцем земельних торгів за лотами № 5,6,7,8,9.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства, відповідач не уклав договори оренди з СТОВ «НАДІЯ», у зв'язку із чим останній звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови в укладенні договору оренди є протиправними, оскільки Земельним Кодексом України чітко передбачено, що в разі перемоги на конкурсних торгах, договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки між організатором земельних торгів і переможцем торгів укладається безпосередньо в день проведення торгів. Разом з тим, судом відмовлено в задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача укласти договір оренди, оскільки це є дискреційними повноваженнями останнього.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Перш за все колегія суддів вважає за не обхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було зобов'язано відповідача вирішити питання щодо укладення договорів оренди земельних ділянок (лот № 5-9) з переможцем земельних торгів від 21.07.2015 - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «НАДІЯ».

Однак, апелянт вважає, що суд повинен був зобов'язати відповідача не вирішити питання щодо проведення певних дій, а зобов'язати вчинити такі дії.

Враховуючи наявні матеріали справи та доводи апелянта, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Так, діяльність суб'єктів владних повноважень врегульовано законами та підзаконними нормативно-правовими актами, ці правові документи дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Відповідно до п. 1.6 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи проектів нормативно-правових актів» № 1380/5 від 23 червня 2010 року дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Тобто здійснення органом державної влади дискреційних повноважень може, в деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

При цьому, як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надані - також «Рекомендація R (80)2»), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № Я (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.)

Адміністративний суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною З статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, при вирішенні питання про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру України у Чернігівській області Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру України укласти договори оренди земельних ділянок з переможцем земельних торгів від 21.07.2015 - СТОВ «НАДІЯ» та розмістити певну інформації в інтернет-ресурсі, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього Державного органу.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо зобов'язання відповідача вирішити питання щодо укладення договорів оренди земельних ділянок та вчинення інших дій, оскільки втручання в дискрецію суб'єкта владних повноважень є недопустимою.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія»- залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.