Справа № 2а-1670/3363/11
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/9991/41193/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

секретар Музичка Н.В.,

за участю позивача, представника відповідачів - Чайки М.Г. та представника Державної податкової адміністрації України у Полтавській області - Литвиненка В.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації України у Полтавській області, Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції, третіх осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнював в ході розгляду справи та просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Голови Державної податкової адміністрації України від 19 лютого 2008 року №95 в частині оголошення йому догани;

- визнати незаконним та скасувати наказ Голови Державної податкової адміністрації України від 18 квітня 2008 року №270 в частині оголошення йому догани;

- визнати незаконним та скасувати наказ Голови Державної податкової адміністрації України від 09 вересня 2008 року №1643-0;

- визнати незаконним та скасувати наказ Голови Державної податкової адміністрації в Полтавській області від 10 вересня 2008 року №188-0;

- поновити його на посаді начальника Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2012 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернувся з касаційною скаргою в якій посилаючись на допущені судами порушення норми матеріального та процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених статтею 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач з листопада 2006 року займав посаду начальника Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції. Наказом Голови Державної податкової адміністрації України від 09 вересня 2008 року №1643-0 його звільнено із займаної посади на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України. Систематичне невиконання службових обов'язків виразилося у тому, що наказами Голови Державної податкової адміністрації України №95 від 19 лютого 2008 року та №270 від 18 квітня 2008 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Зокрема, наказом Голови Державної податкової адміністрації України №95 від 19 лютого 2008 року про підсумки роботи органів державної податкової служби за 2007 рік та визначення основних завдань із збору платежів до державного бюджету у 2008 році за незадовільну організацію роботи щодо виконання завдань по покращенню адміністрування ПДВ та упередженню безпідставно заявлених сум на відшкодування ПДВ позивачу оголошено догану.

18 квітня 2008 року Головою Державної податкової адміністрації України видано наказ №270 «Про підсумки роботи органів державної податкової служби України за І квартал 2008 року та забезпечення виконання доручень Прем'єр-міністра України Ю.В. Тимошенко, наданих ДПА України на нараді з питань діяльності органів ДПС України 14 березня 2008 року у місті Ірпені» за неналежну організацію роботи та контролю, що призвело до невиконання завдань ДПА в області у січні-березні зі збору ПДВ та податку на прибуток до загального фонду державного бюджету; незабезпечення дієвого контролю за повнотою декларування і сплатою податків бюджетоутворюючими підприємствами, підприємствами з великими обсягами валових доходів і незначним податковим навантаженням з урахуванням їх галузевих особливостей ОСОБА_4 оголошено догану.

Пунктом 5 наказу ДПА у Полтавській області №156 від 14 травня 2008 року «Про підсумки роботи органів державної податкової служби області за 4 місяці та І квартал зокрема, забезпечення виконання доручень Прем'єр-міністра України Ю.В. Тимошенко, наданих ДПА України на нараді з питань діяльності органів ДПС України 14 березня 2008 року у м. Ірпені та перспективи виконання завдань травня 2008 року» зафіксовано факт неналежного виконання позивачем своїх посадових обов'язків, визначених абзацом 1 пункту 2.1, пунктом 4.4.1 Положення про ОДПІ, що виявленні за підсумками роботи за 4 місяці 2008 року. Зокрема, за підсумками роботи за 4 місяці 2008 року Миргородською ОДПІ допущено невиконання розрахункової бази зі збору до державного бюджету податку на прибуток на 764,6 тис.грн., або 74,5 відсотка та збору податку на додану вартість на 853,5 тис. грн., або на 6,7 відсотка, визначеної наказом ДПА у Полтавській області від 09 січня 2008 року №6, від 06 лютого 2008 року №34, від 19 березня 2008 року №90, від 06 березня 2008 року №76 та від 04 квітня 2008 року №115; в тому числі у квітні 2008 року - невиконання розрахункової бази зі збору податку на додану вартість на 59,9 тис. грн., або на 2,3 відсотка, затвердженої наказом ДПА у Полтавській області від 04 квітня 2008 року №115. Встановлення даного порушення стало підставою для видачі наказу про звільнення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок про законність оскаржуваного наказу про звільнення, оскільки відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Тобто, підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, передбачено, що посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримуватися Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права. За невиконання або неналежне виконання посадовими особами органів державної податкової служби своїх обов'язків вони притягаються до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної та матеріальної відповідальності згідно чинним законодавством. Згідно зі статтею 4 даного Закону бюджетні призначення для ДПА в області визначаються ДПА України, а для Миргородської ОДПІ - ДПА в області.

Даючи оцінку оскаржуваному наказу судами зроблено обґрунтований висновок про те, що позивачем систематично без поважних причин допускалися невиконання покладених на нього службових обов'язав, що зафіксовано у наказах Державної податкової адміністрації України №95 від 19 лютого 2008 року та №270 від 18 квітня 2008 року. Зазначені накази видані відповідачем відповідно до вимог та у порядку передбачених статтями 147 - 149 КЗпП України.

Враховуючи те, що позивачем після застосування до нього дисциплінарних стягнень повторно (втретє) допущено неналежне виконання посадових обов'язків, які зазначені у наказі №156 від 14 травня 2008 року, то відповідачем прийнято законне рішення про застосування пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України та звільнення позивача із займаної посади.

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, та ними повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації в Полтавській області, Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції, третіх осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді С.В. Головчук

Ю.К. Черпак