Справа № 806/3101/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Житомир справа № 806/3101/15

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1, про скасування постанов частково та зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

12 серпня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (далі - ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс") із позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції (далі - Богунський ВДВС Житомирського МУЮ), третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанов Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ АА№574681 від 11 червня 2010 року, №34589155 від 16 листопада 2010 року, АА№598224 від 13 грудня 2010 року, № 30737615 від 19 січня 2012 року, №30738006 від 19 січня 2012 року, №42849760 від 8 квітня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині та зобов'язання вчинити певні дії.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

У позовній заяві ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" вказало, що 28 листопада 2012 року ПАТ "Сведбанк" відступило ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" відповідно до договору факторингу №15 своє право вимоги за зобов'язаннями ОСОБА_1 по кредитному договору та іпотечному договору від 16 листопада 2007 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира загальною площею 73,1 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 13 березня 2015 року при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо про те, що на майно ОСОБА_1, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 16 листопада 2007 року, а саме: квартиру загальною площею 73,1 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт постановами Богунського ВДВС Житомирського МУЮ.

Просить визнати протиправними та скасувати постанови видані Богунським ВДВС Житомирського МУЮ, а саме: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №30737615 від 19 січня 2012 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №42849760 від 8 квітня 2014 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №34589155 від 16 листопада 2010 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №30738006 від 19 січня 2012 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА №598224 від 13 грудня 2010 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА №574681 від 11 червня 2010 року, у частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 73,1 кв.м, житловою площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язати Богунський ВДВС Житомирського МУЮ винести постанову про зняття арешту з нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 73,1 кв.м, житловою площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває в іпотеці ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», на підставі іпотечного договору від 16 листопада 2007 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.79). 11 листопада 2015 року надіслав електронною поштою на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, у клопотанні вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.93).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.80). 11 листопада 2015 року через канцелярію Житомирського окружного адміністративного суду подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.81-82).

Третя особа у судове засідання не з'явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.72).

Справа розглядається судом за наявними у ній доказами на підставі положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №0501/1107/88-260 з графіком погашення кредиту (а.с.34-40). Згідно з пунктом 1.1 договору Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 49500,00 тисяч доларів США на строк з 16 листопада 2007 року до 15 листопада 2017 року та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Кредит надається лише після підписання іпотечного договору, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користуванням ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у зв'язку із порушенням умов цього договору та інших витрат Банку, пов'язаних з одержанням виконання. Відповідно до пункту 1.4 вказаного договору кредитні кошти призначені на споживчі цілі.

16 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавцем) укладено іпотечний договір, який зареєстровано у Державному реєстрі іпотек (а.с.41-43). Відповідно до пункту 1 вказаного договору цим договором забезпечується належне виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору №0501/1107/88-260 від 16 листопада 2007 року, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов (а.с.41). Згідно з пунктом 2 даного договору на забезпечення виконання основного завдання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1 (а.с.41).

28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" (далі - Банк) та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - Фактор) уклали договір факторингу №15 (а.с.23-29). Пунктом 2.1 визначено предмет вказаного договору, відповідно до якого Банк відповідно до умов даного договору відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Банку па підставі документації, а Фактор шляхом палання фінансової послуги Банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. При цьому сторони погодили, що права вимоги заборгованості по кредитних договорах, та права вимог по договорам забезпечення, укладених з боржниками підступаються Банком Фактору за цим договором на основі «як є» без надання будь-яких пов'язаних запевнень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому договорі. Після переходу прав вимоги заборгованості до Фактору, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов'язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому (а.с.27-28).

У подальшому АКБ "ТАС-Комерцбанк" були відступлені права вимоги, у тому числі і за договорами іпотеки, ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та проведено реєстрацію змін у Державному реєстрі іпотек (а.с.31-33).

13 березня 2015 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно ОСОБА_1, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 16 листопада 2007 року, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 73,1 кв.м, житловою площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, постановами Богунського ВДВС Житомирського МУЮ АА№574681 від 11 червня 2010 року, №34589155 від 16 листопада 2010 року, АА№598224 від 13 грудня 2010 року, № 30737615 від 19 січня 2012 року, №30738006 від 19 січня 2012 року, №42849760 від 8 квітня 2014 року були накладені арешти (а.с.13-22).

Судом встановлено, що державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ за заявами стягувачів - ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ КБ «ПриватБанк», одночасно із відкриттям виконавчих проваджень АА№574681, №34589155, АА№598224, №30737615, №30738006 та №42849760 з виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь вищевказаних стягувачів заборгованості були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Так, Богунським ВДВС Житомирського МУЮ постановами:

- АА№574681 від 11 червня 2010 року накладено арешт на майно, що належить боржнику у межах суми стягнення 379807 грн 27 коп. та оголошено заборону на його відчуження (а.с.83);

- №34589155 від 16 листопада 2010 року накладено арешт на майно, що належить боржнику у межах суми стягнення 257160 грн 64 коп. та оголошено заборону на його відчуження (а.с.84);

- АА№598224 від 13 грудня 2010 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження (а.с.85-87);

- №30737615 від 19 січня 2012 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми стягнення 79546 грн 78 коп. та оголошено заборону на його відчуження (а.с.88);

- №30738006 від 19 січня 2012 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми стягнення 457 грн 73 коп. та оголошено заборону на його відчуження (а.с.89-90);

- №42849760 від 8 квітня 2014 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми стягнення 1091979 грн 96 коп. та оголошено заборону на його відчуження (а.с.91-92).

Такі дії відповідача на думку позивача порушують його права, оскільки ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким врегульовано умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №606-ХІV).

Відповідно до статті 1 Закону України №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України №606-ХІV примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 11 Закону України №606-ХІV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 1 статті 57 Закону України №606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Абзацом першим частини 2 статті 57 Закону України №606-ХІV визначено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом зокрема винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах та оголошення заборони на його відчуження.

Порядок звернення стягнення на заставлене майно визначено статтею 54 Закону України №606-ХІV.

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України №606-ХІV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя.

Частиною 8 статті 54 Закону України №606-ХІV закріплено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 1 Закону України від 25 грудня 2008 року №800-VI "Про іпотеку" (далі - Закон України №800-VI) визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 6 та 7 статті 3 Закону України №800-VI у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України №800-VI за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Положеннями частини 2 статті 1 Закону України №800-VI встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має переважне право перед іншими кредиторами у разі невиконання боржником (заставодавцем), забезпеченого заставою зобов'язання, одержати задоволення з вартості заставленого майна.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України від 18 листопада 2003 року №1255-IV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі - Закон України №1255-IV) на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1 та 2 статті 14 Закону України №1255-IV закріплено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Договором факторингу №15 від 28 листопада 2012 року підтверджено, що ПАТ "Сведбанк", яке виступало правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке у свою чергу виступало правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк", відступило ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах та права вимоги за іпотечними договорами, про що свідчить договір про відступлення прав за іпотечними договорами (а.с.31-33).

За таких обставин, ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" має пріоритет над обтяженням щодо нерухомого майна: трикімнатна квартира загальною площею 73,1 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України "Про іпотеку", володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.

Відповідно до частини 7 статті 54 Закону України №606-ХІV спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Богунським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА№574681 від 11 червня 2010 року, №34589155 від 16 листопада 2010 року, АА№598224 від 13 грудня 2010 року, №30737615 від 19 січня 2012 року, №30738006 від 19 січня 2012 року, №42849760 від 8 квітня 2014 року в частині накладення арешту на нерухоме майно - квартиру, що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Богунський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції зняти арешт із нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 73,1 кв.м, житловою площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 16 листопада 2015 р.