Справа № 826/13687/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Софтлайн Мобільні Системи»

до

державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Софтлайн Мобільні Системи» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Ленд НВП», товариством з обмеженою відповідальністю «Гетьман» та товариством з обмеженою відповідальністю «Гард Фінанс» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Софтлайн Мобільні Системи» положень пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 71 667,00 грн., у тому числі за серпень 2014 року на суму 71 667,00 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як вбачається з наказу державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 11.12.2014 №186 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, в якості підстави для проведення перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Софтлайн Мобільні Системи» вказано положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, згідно якого документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункти 79.1 та 79.2 статті 79 Податкового кодексу України).

У відповідності до наданих відповідачем доказів повідомлення позивача про призначення позапланової перевірки вбачається, що копію копію наказу та повідомлення про проведення перевірки надіслано позивачеві 12.12.2014 та вручено позивачу 22.12.2014, про що свідчить повідомлення пошти про вручення поштового відправлення.

У свою чергу, перевірка, за наслідками якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, мала місце у період з 15.12.2014 по 19.12.2014.

Враховуючи, що приписи Податкового кодексу України умовою початку проведення позапланової невиїзної перевірки платника податків визначають або умову надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або умову вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення перевірки, судом не встановлено порушення контролюючим органом умов початку проведення перевірки, оскільки відповідний наказ надіслано позивачеві 12.12.2014, а перевірка проводилась із 15.12.2014.

Також, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на відсутність у відповідача правових підстав для проведення перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Софтлайн Мобільні Системи» з тих підстав, що вказане товариство змінило своє місцезнаходження та територіально відноситься до іншого контролюючого органу, з огляду на наступне.

Щодо тверджень відповідача про нереальність (безтоварність) досліджуваних фінансово-господарських операцій, суд виходить за такого.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;

б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов’язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв’язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ – документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції – це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається зі змісту акту перевірки державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26.12.2014 №3246/26-53-22-01-21/33542827, висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Софтлайн Мобільні Системи» та його контрагентами – товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Ленд НВП», товариством з обмеженою відповідальністю «Гетьман» та товариством з обмеженою відповідальністю «Гард Фінанс».

У свою чергу, державною податковою інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на спростування реальності господарських операцій, здійснених товариством з обмеженою відповідальністю «Софтлайн Мобільні Системи» з його контрагентами вказано на акт державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 01.09.2014 №2634/26-55-22-07/32416270 про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьман» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.04.2014 по 31.08.2014, акт державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 10.09.2014 №2795/26-55-22-02/39079984 про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Гард фінанси» з питань правильності обчислення податкових зобов’язань та податкового кредиту з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.08.2014, а також податкової інформації щодо неможливості проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Ленд НВП» та товариства з обмеженою відповідальністю «Гард фінанси».

Разом з тим, відповідачем, під час розгляду даної справи, не спростовано доводів позивача та не надано суду доказів, які б свідчили про відсутність факту реального здійснення операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Софтлайн Мобільні Системи» та вказаними контрагентами останнього.

Фактично рух активів в процесі здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Ленд НВП», товариством з обмеженою відповідальністю «Гетьман», товариством з обмеженою відповідальністю «Гард Фінанс» контролюючим органом не перевірявся та не встановлювався.

При цьому, твердження перевіряючих, викладені в акті перевірки, щодо відсутності в актах виконаних робіт та паперових носіях підтвердження наданих послуг, спростовано наданими позивачем до суду копіями звітів про результати інформаційної кампанії та робочими проектами, складеними за результатами наданих послуг вказаними контрагентами.

Доводи відповідача про анулювання свідоцтв платників податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Ленд НВП», товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьман» та товариства з обмеженою відповідальністю «Гард Фінанс» також не приймаються судом до уваги, оскільки відповідне анулювання за даними контролюючого органу відбулось в березні 2015 року, в той час як спірні правовідносини мали місце в червні - серпні 2014 року.

Доказів порушення фіскальних інтересів держави внаслідок таких взаємовідносин, контролюючим органом суду не надано, дотримання податкової дисципліни названими суб’єктами господарювання контролюючим органом не перевірялось.

Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Таким чином, у разі недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни, вказане має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.