Справа № 361/2959/15-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/2959/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Білик Г.О.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Мацедонської В.Е., Земляної Г.В.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Хмельницькій області третя особа - Інспектор ВДАІ Дунаєвського району Хмельницької області Стасюк Я.В. про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Хмельницькій області третя особа - Інспектор ВДАІ Дунаєвського району Хмельницької області Стасюк Я.В., в якому просив визнати дії інспектора ВДАІ Дунаєвецького району Хмельницької області Стасюка Я.В. протиправними про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серія ПС2 № 070170 від 17.02.2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження по справі.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року адміністративний позов залишити без задоволення повністю.

До суду надійшла апеляційна скарга позивача, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу такого правопорушення.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2015 року інспектором ВДАІ Дунаєвецького району Хмельницької області Стасюком Я.В. винесено постанову, якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Позивач, вважаючи протиправним вищевказане рішення звернувся до суду з позовом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

17.02.2015 року о 16 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Н-03 Житомир-Чернівці позивач здійснив обгін транспортного засобу ВАЗ 2106 держаний номерний знак НОМЕР_2 на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю та перетнув при цьому дорожню суцільну розмітку, чим порушив вимоги п. 14.6. (г) Правил Дорожнього Руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п.14.6 (г) Правил дорожнього руху України, обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена адміністративна відповідальність, в тому числі, за порушення водіями транспортних засобів правил обгону

Разом з тим, позивач пояснив, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки на цій ділянці дороги лінія розмітки затерта і візуально неможливо чітко встановити вид лінії, тому здійснив перетин суцільної лінії розмітки.

Рухаючись по дорозі Житомир - Чернівці, позивач не мав інформації про те, що знаходиться на ділянці дорозі з обмеженою оглядовістю.

Крім того, відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.5-1 ПДР дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п.8.5 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

Однак, як зазначив позивач, на дорозі, по якій він рухався 17 лютого 2015 року, дорожня розмітка не відповідала вимогам ПДР.

Вона була затерта і візуально неможливо було чітко встановити вид лінії, нанесеної на дорозі.

Вважаючи, що на даній ділянці дороги була нанесена переривчаста лінія, він здійснив маневр обгону автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до ч. І ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порушення позивачем ПДР не було вчинено умисно, а сталося із-за відсутності утримання дорожньої розмітки у належному стані.

Суд першої інстанції ухвалив своє рішення на підставі постанови про адміністративне правопорушення та довідки експлуатаційної організації.

Разом з тим, експлуатаційна організація є зацікавленою особою щодо недоліків дорожнього покриття, яке вона повинна утримувати в належному стані з додержанням норм ДСТУ; довідка була складена та направлена до суду вже після декількох місяців з моменту складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення; в довідці відсутні відомості про останнє, нанесення експлуатаційною організацією дорожньої розмітки на даній ділянці дороги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення до нього не додається жодних доказів, постанова серія ПС2 № О70170 у справі про адміністративне правопорушення від 17 лютого 2015 р. винесена за відсутності прямих доказів вини позивача, а саме доказів у вигляді показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, дії інспектора Стасюка Ярослава Вікторовича під час оформлення матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними, упередженими, та такими, що призвели до порушення законних прав та інтересів ОСОБА_2.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про закриття провадження по справі, слід зазначити наступне.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами. Втручання в повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ч. 2 ст. 122 КпАП України, як і закриття провадження у такій адміністративній справі, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому закриття судом першої інстанції провадження у адміністративній справі, порушеній Відповідачем відносно Позивача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові від 12.03.2015 року у справі №К/9991/28251/11.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що дії інспектора ВДАІ Дунаєвецького району Хмельницької області Стасюка Я.В. по винесенню постанови серія ПС2 № 070170 від 17.02.2015 року є неправомірними а постанова серія ПС2 № 070170 у справі про адміністративне правопорушення від 17 лютого 2015 року підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду в разі порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015р. - скасувати та ухвалити нову.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ВДАІ Дунаєвецького району Хмельницької області Стасюка Я.В. по винесенню постанови серія ПС2 № 070170 від 17.02.2015 року неправомірними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №070170 від 17.02.2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді В.Е.Мацедонська

Г.В.Земляна

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Земляна Г.В.

Мацедонська В.Е.