Справа № 802/3690/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 листопада 2015 р. Справа № 802/3690/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Крисько Ілони Володимирівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4

без участі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_8, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5

до: Управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростівецька сільська рада Жмеринського району

про: визнання протиправним рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_8, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростівецька сільська рада Жмеринського району про визнання протиправним рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно п. 3 Наказу було зобовязано Управління Держземагентства у Жмеринському районі при надходженні проекту землеустрою щодо відведення у власність орієнтовною площею 2,00 га громадянину ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району забезпечити у встановленому законом порядку: погодження документації із землеустрою, а також реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Землевпорядною організацією ТОВ «Віатерра» у відповідності до вимог чинного законодавства було розроблено позивачу та іншим громадянам, зокрема ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населеного пункту на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області.

У відповідності до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України Проект відведення було подано на погодження до Управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області.

За наслідками розгляду Проекту відведення відповідачем видано висновок від 09.09.2015 №281 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) для ведення особистих селянських господарств на території Коростівецької сільської ради».

Пунктом 7 вказаного висновку зобовязано власників земельної ділянки здійснити подальше погодження Проекту відведення з органом місцевого самоврядування, а саме з Коростівецькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області.

Позивач вважає п. 7 висновку від 09.09.2015 №281 протиправним та безпідставним, а тому просить суд скасувати зазначений пункт.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві. Крім того, зазначив, що позивачу та третім особам було видано накази Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства. Відповідні накази Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області були видані на підставі заяв громадян за наслідками розгляду адміністративної справи №802/342/15-а за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 до головного управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії. Вказане рішення суду набрало законної сили на підставі ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.05.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надавши письмові заперечення на адміністративний позов (а. с. 46-47). Зазначив, що при подачі позивачем до Управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Коростівецької сільської ради Управлінням встановлено, що вказані в проекті ділянки відповідають конфігурації ділянок, які 32 сесією 6 скликання від 31 січня 2015 року Коростівецької сільської ради закріплені як такі, що можуть бути надані учасникам АТО, які проживають на території ради.

Відповідно до п. (в) ст. 48 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що з метою врахування громадських інтересів при здійсненні землеустрою органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень готують пропозиції щодо врахування інтересів територіальних громад при здійсненні землеустрою.

Таким чином, представник відповідача вважає, що факти викладені в позовній заяві щодо визнання дій протиправними не відповідають фактичним обставинам та не підлягають задоволенню.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Коростівецької сільської ради Жмеринського району просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що ділянка, яка є предметом спору, використовувалась і використовується в даний час, як громадське пасовище громадянами с. Коростівці від 31.01.1992 р. Разом з тим, рішенням 32 сесії 6 скликання від 31 січня 2015 р. закріплено площі, які можуть бути надані учасникам АТО, які проживають на території ради для ведення особистого селянського господарства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і третіх осіб, оцінивши інші докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з наступних підстав.

В грудні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 звернулись до ГУ Держземагенства у Вінницькій області із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Однак, відповідач відмовив їм у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Свою відмову відповідач мотивував тим, що дані земельні ділянки відповідно до рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014, які введено в дію наказом Держземагенства України від 15.10.2014 №328, включено до переліку земель сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на торги.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2015 позов задоволено повністю та визнано протиправними відмови Головного управління Держземагенства у Вінницькій області щодо позивачів.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду набрало законної сили на підставі ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.05.2015.

02.12.2014 ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 звернулись до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області з клопотаннями про надання їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, що знаходиться на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району.

Згідно наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за №№2-684/20-15-сг, 2-681/20-15-сг, 2-682/20-15-сг, 2-682/20-15-сг, 2-683/20-15-сг від 19.06.2015 (а. с. 76-80) надано дозволи позивачу та третім особам на стороні позивача на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га із земель запасу державної власності сільського господарського призначення на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства. Зокрема, в наказі вказано, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню у встановленому законодавством порядку.

24.06.2015 між ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та землевпорядною організацією товариством з обмеженою відповідальністю «Віатерра» укладено договір №121 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а. с. 9).

Відповідно до висновку за №281 від 09.09.2015 (а.с. 28-29) Управлінням Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 10,0000 га на території Коростівецької сільської ради гр. ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, із земель запасу (пасовище) Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Разом з тим, зазначено, що вказаний проект може бути погоджений після усунення зауважень зазначених у Висновку та погодженні у відповідності до зазначеного.

Так, пунктом 7 Висновку зазначено, що у відповідності до рішення Коростівецької сільської ради 32 сесії 6 скликання від 31 січня 2015 року зазначені в проекті площі земельних ділянок закріплені як такі що можуть бути надані учасникам АТО, які проживають на території Коростівецької сільської ради. Тому виникає необхідність в погодженні зазначеної документації із землеустрою в органах місцевого самоврядування для недопущення виникнення соціальної напруги серед населення.

Згідно рішення Коростівецької сільської ради 32 сесії 6 скликання від 31 січня 2015 року (а. с. 44) при зверненні громадян, які беруть участь в АТО було прийнято рішення сесії для недопущення виникнення соціальної напруги «Про закріплення площі, яка може бути надана учасникам АТО, які проживають на території ради для ведення особистого селянського господарства». Водночас, як зазначено в листі сільської ради за №344 від 02.10.2015 (а. с. 42) Управління Держгеокадастру у Жмеринському районі звернулося в усній формі до Коростівецької сільської ради щодо закріплення площ учасникам АТО.

Листом за №356 від 29.10.2015 повідомлено суд, що зазначена ділянка використовувалась і використовується в даний час як громадське пасовище громадянами с. Коростівці відповідно до рішення Коростівецької сільської ради від 31.01.1992 р. 8 сесією 21 скликання. Разом з тим, на даний час по даній земельній ділянці в Коростівецьку сільську раду надано дозвіл на отримання плану викопіювання 37 сесією 6 скликання від 08.11.2015 трьом учасникам АТО для отримання плану викопіювання, які будуть розглянуті на черговій сесії сільської ради (а. с. 100).

Згідно листа Коростівецької сільської ради (а. с. 101, 102) видно, що 8 жовтня 2015 року 37 сесією 6 скликання сільська рада вирішила погодити надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,0 га із земель запасу державної власності згідно плану викопіювання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 жителю с. Коростівці.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач ОСОБА_8 та його представник насамперед посилаються на те, що в силу вимог ч. 7 ст. 186-1 ЗК України відповідач не вправі вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується наступними мотивами.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_11 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_11 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Крім того, частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно з пп. 31, 50 п. 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи; погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

В силу положень ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Водночас згідно з ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 11 ст. 118 ЗК України).

Аналіз наведених вище норм закону дає підстави для висновку, що розглядаючи питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідний суб'єкт владних повноважень може прийняти одне з двох рішень: або затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її у власність, або ж відмовити у вчиненні таких дій.

Отже, відповідні повноваження органу виконавчої влади мають дискреційний характер, тобто дають можливість на власний розсуд вибрати один з кількох варіантів рішень.

З наведеного слідує, що в судовому порядку оскарженню підлягає саме рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність. Разом з тим, звертаючись з даним адміністративним позовом до суду, позивач просив визнати протиправними та скасувати п. 7 Висновку управління Держгеокадасту у Жмеринському районі Вінницької області від 09.09.2015р. №281 "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) для ведення особистих селянських господарств на території Коростівецької сільської ради", яким запропоновано погодити проектну документацію із землеустрою в органах місцевого самоврядування для недопущення виникнення соціальної напруги серед населення. Крім того, у зазначеному Висновку відповідачем зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 10,0000га на території Коростівецької сільської ради громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, із земель запасу (пасовища) Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області може бути погоджений після усунення зауважень зазначених у Висновку.

Тобто, на момент розгляду адміністративної справи рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність чи про відмову у вчиненні таких дій Управлінням Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області не прийняте, а відтак права позивача не порушені. З огляду на викладене суд вважає, що звернення ОСОБА_8 до суду є передчасним.

Визнання протиправним та скасування оскаржуваного п. 7 Висновку призведе до втручання судом у здійснення відповідачем владних управлінських функцій шляхом підміни відповідного та повноваженого суб'єкта влади до повноважень якого належить прийняття відповідного рішення, що суперечить вимогам Закону.

В контексті ситуації, що склалася, суд бере до уваги те, що позивачу не відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а лише запропоновано усунути зауваження зазначені у п. 7 Висновку, а саме необхідність в погодженні зазначеної документації із землеустрою в органах місцевого самоврядування для недопущення виникнення соціальної напруги серед населення.

На переконання суду, помилково стверджувати, що суб'єкт владних повноважень обмежується обов'язком приймати рішення про затвердження проекту землеустрою в усіх випадках, адже тоді нівелюються передані йому владні управлінські функції з розпорядження землями сільськогосподарського призначення.

Крім того суд зазначає, що вимоги ОСОБА_8 в заявлений спосіб не можуть бути задоволені судом з огляду на те, що Висновок Управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області від 09.09.2015 №281 не є рішенням субєкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Суд звертає увагу, що розглядаючи питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідний суб'єкт владних повноважень може прийняти одне з двох рішень: наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або ж відмова з підстав, встановлених Законом.

Відтак, немає підстав для визнання Висновку протиправним чи його окремих положень, оскільки такий не є правовим актом індивідуальної дії.

Згідно із ст. 11, 71, 86 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін і третіх осіб, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання про відсутність достатніх правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_8, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, витрати пов'язані з розглядом справи, згідно положень статті 94 КАС України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна