Справа № 22-а-3273/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22Ц-3273/2010 Головуючийу 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 01,57 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

іменем України

06 квітня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Г оловуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сліпченко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративної справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області на постанову Обухівського районного суду Київської області від 30 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

09 грудня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі про зобовязання вчинити певні дії,визнати неправомірною відмову УПФУ в Обухівському районі Київської області щодо нарахування та виплати заборгованості, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 2 групи згідно ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області виплатити основну та додаткову пенсію з 1 листопада 2009 року відповідно до вимог ч.4 ст. 54 , ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в подальшому проводити нарахування та виплату основної та додаткової пенсії згідно вимог ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Обухівського районного суду Київської області від ЗО грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_3 державної та додаткової пенсії по інвалідності відповідно до ст. 39 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області щодо нарахування та виплати заборгованості ОСОБА_3 державної та доплати до пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ст. 50 та ч,4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до набрання рішення законної сили

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Управлінням Пенсійного фонду України в Обухівському районі подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необгрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення Обухівським районним судом Київської області норм матеріального та процесуального права що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши судцю-доповідача пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є потерпілим від наслідків на аварії на ЧАЕС' 1 категорії, йому встановлена друга група інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_3 оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала пенсію та додаткову пенсію значно нищу, ніж це передбачено ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Судом встановлено, що відповідачем виплачувалась пенсія відповідно до вимог постанови КМ України №654 від 16.07.2008 року.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України №654 від 16.07.2008 року, суперечить вимогам ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМ України, оскільки надання законодавцем такого права КМ України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто, КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Колегія судців вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

Разом з тим, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не врахував, ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особі встановлюється річний строк.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом Україні рішення про їх неконституційність. Тобто рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки позивач ОСОБА_3 звернувся до суду 09 грудня 2009 року, тому позов підлягає задоволенню в межах річного строку на звернення до суду з 09 грудня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія судців дійшла висновку про скасування постанови суду від 30 грудня 2009 року та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухваленням нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 198,201,202,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Таращанському районі задовольнити частково.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 30 грудня 2010 року в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі провести перерахунок та доплату до пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановленої Законами України про Державний бюджет на відповідний рік, скасувати та прийняти нову постанову.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі провести перерахунок та доплату до пенсії ОСОБА_3 як особі, яка відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановленої Законами України про Державний бюджет на відповідний рік за період з 09 грудня 2008 року.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти