Справа № 815/2304/15
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р. Справа № 815/2304/15

Категорія: 8.3.12 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Запорожана Д.В.
судді -Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ у Київському районі м. Одеси) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.04.2015 р. № Ф-61-23, якою визначена заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску у розмірі 56908,94 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що в оскаржуваній вимозі визначено, що заборгованість нарахована на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», картки особового рахунку платника та акта перевірки. Проте, у графах, де містяться дата та номер акта перевірки не зазначено жодної інформації про акт і в дійсності жодної перевірки щодо нього не проводилося та відповідно актів не складалося.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що за даними карток особових рахунків в ІС «Податковий блок» по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_4, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 05.11.2014 р. винесено корінець вимоги на суму 52314,43 грн., з яких сплачено 11335,49 грн., залишок несплаченої вимоги становить 40978,94 грн. (податкова звітність № від 17.10.2014 р., № від 19.11.2014 р.); 03.03.2015 р. позивачу також винесено корінець вимоги зі сплати єдиного внеску, загальна заборгованість за яким становить 56908,94 грн. (податкова звітність № від 17.10.2014 р., № від 19.11.2014 р., № від 22.12.2014 р., № від 20.01.2015 р., № від 23.02.2015 р., № від 19.03.2015 р.). Таким чином, станом на 03.04.2015 р. загальна заборгованість ФОП ОСОБА_4 склала 56908,94 грн. Крім того, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.04.2015 р. № Ф-61-23 сформована в автоматичному режимі за допомогою ІС «Податковий блок», відповідно до абзацу 3 п.п.6.3. п.6 Наказу №455. У вимозі зазначено, що ФОП ОСОБА_4 має заборгованість зі сплати єдиного внеску, а не штрафів та пені.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_4 зареєстрований виконавчим комітетом Одеської міської ради 04.06.1998 р.

На податковому обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області перебуває з 04.06.1998 р.

Відповідачем на підтвердження правильності формування оскаржуваної податкової вимоги від 03.04.2015 р. № Ф-61-23, відповідно до якої позивача зобов'язано сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - недоїмку, яка становить 56908 грн. 94 коп., надані облікові картки та довідку про суми заборгованості, які увійшли до вимоги про сплату боргу, відповідно до яких сума заборгованості станом на 03.04.2015 року становить 56908 грн. 94 коп.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.04.2015 р. № Ф-61-23 сформована відповідачем з дотриманням норм «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року №455, у зв'язку з чим доводи позивача про її протиправність є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_4 вказується, що в оскаржуваній вимозі визначено, що заборгованість нарахована на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», картки особового рахунку платника та акта перевірки. Проте, у графах, де містяться дата та номер акта перевірки не зазначено жодної інформації про акт; жодної перевірки щодо нього не проводилося та відповідно актів не складалося, що помилково не було враховано судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

На час виникнення спірних правовідносин порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування був регламентований Розділом VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Міндоходів і зборів України від 09.09.2013 року №455 (який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів №449 від 20.04.2015).

Відповідно до п.6.3 Розділу VI цієї Інструкції, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску або актом про суми розбіжностей щодо сум доходу (прибутку), заявлених у звітності до органу доходів і зборів та задекларованих у річній податковій декларації фізичними особами - підприємцями чи особами, які забезпечують себе роботою самостійно, або повідомленням-розрахунком на всю суму донарахованого єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога надсилається:

- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з п.6.4 Розділу VI Інструкції, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Таким чином, п.6.3 Розділу VI цієї Інструкції не передбачено надіслання акта документальної перевірки платника єдиного внеску разом з вимогою, у випадку якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, а п.6.4 передбачено, що вимога складається не лише на підставі актів документальних перевірок, а й звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 03 квітня 2015 року - дату формування оскаржуваної вимоги, позивач мав недоїмку зі сплати єдиного внеску за 2014 рік та початок 2015 року.

Оскаржувана вимога сформована відповідачем на підставі облікових карток та довідки про суми заборгованості, а не на підставі акта документальної перевірки, яка дійсно не проводилась.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апелянту правомірно не було надіслано акт документальної перевірки разом з оскаржуваною вимогою, а суперечні цьому доводи апелянта є помилковими.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана недоїмка є узгодженою відповідно до поданих позивачем звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в яких позивачем самостійно визначались відповідні суми єдиного внеску, який підлягає сплаті.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: М.П. Коваль