Справа № 817/443/13-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"16" листопада 2015 р. Справа № 817/443/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "25" березня 2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державного казначейства України у Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 березня 2013 року визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області щодо повернення сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 3303,33 грн.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне на користь позивача - ОСОБА_3 кошти в сумі 3303,33 грн.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом порушено вимоги КАС України щодо строків звернення до суду та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за правилами, встановленими ст. 197 КАС України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2009 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю "Реноме-Євробуд", позивач придбав у власність квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,1 кв.м. вартістю 330333,63 грн.

Зазначений договір купівлі-продажу квартири зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При купівлі квартири обов'язковою вимогою, необхідною для нотаріального оформлення договору купівлі - продажу квартири, стала сплата 1% збору на державне пенсійне страхування від вартості придбаного нерухомого майна.

На виконання даної вимоги позивачем сплачено 3303,33 грн., що підтверджується квитанцією від 25.09.2009 року №2397.

19 листопада 2012 року, вважаючи, що зазначений збір сплачено помилково, ОСОБА_3 звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про повернення суми сплаченого збору в розмірі 3303,33 грн., з тих підстав, що житло ним придбано вперше.

Листом від 29.11.2012 року Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області відмовило в поверненні сплачених коштів, що стало підставою для звернення позивача до суду із адміністративним позовом у лютому 2013 року.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлено, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Аналогічні приписи містить пункт 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Проаналізувавши вказані норми Закону та Порядку, суд приходить до висновку, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема, житловий будинок, вперше не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто, звільнені від його сплати в розмірі 1% від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Факт придбання позивачем зазначеної квартири підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12092648 від 08 листопада 2012 року.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують до Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно із пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 року № 226 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Наведена норма кореспондується із приписами пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 03.09.2013 року № 787, який набрав чинності з 15.10.2013 року та є чинним на час вирішення справи судом.

Відповідно до п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким установлено, зокрема, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач дійсно 25.09.2009 року вперше придбав нерухоме майно (квартиру) по вищевказаній адресі за договором купівлі-продажу і при його нотаріальному посвідченні безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 3303,33 грн., який підлягає поверненню позивачу, оскільки відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" останній не є платником зазначеного збору.

Посилання відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що у вказаній справ слід обраховувати, починаючи з 29 листопада 2012 року - дати надання позивачеві письмової відповіді суб"єктом владних повноважень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "25" березня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: Головне управління Державного казначейства України у Рівненській області - вул.С.Петлюри,13,м.Рівне,33028,