Справа № 621/1816/15-а
Суддя: Чигрина Л. Г.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№621/1816/15-а
Провадження №2-а/621/76/15
П О С Т А Н О В А

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Чигриної Л.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ Київського району ГУМВС України в Харківській області капітана міліції Певного Дмитра Володимировича « Про оскарження постанови інспектора ДАІ про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ВДАІ Київського району ГУМВС України в Харківській області капітана міліції Певного Д.В. про оскарження постанови інспектора ДАІ про накладення адміністративного стягнення

у вигляді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послався на те, що

20.07.2014 року інспектором ВДАІ Київського району ГУМВС України Харківській області капітаном міліції Певним Д.В. на підставі суб'єктивних (помилкових) тверджень було складено відносно нього постанову серії ПС2 №224794 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гр. та протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №284843.

Копію постанови він отримав від інспектора ДАІ безпосередньо на місці зупинки його транспортного засобу.

Зазначив, що з оскаржуваної, незаконної, неконкретної, нерозбірливої постанови вбачається, що 20.07.2015 року о 8 годині 30 хвилин у м. Зміїв по вул. 30 років

Перемоги, 5, він керував автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1, який своєчасно не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3 (б) ПДР України.

Вважає, що складена інспектором ДАІ Певним Д.В. постанова є незаконною та необґрунтованою.

Зауважив на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» від 05.07.2011 року, який є чинним, внесено зміни в ст.35 Закону України «Про дорожній рух», на яку досилається в своїх запереченнях відповідач, а саме, згідно частини 2 якої обов'язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім

таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів

з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні

до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів

з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. Зазначене також закріплено і в постанові Кабінету Міністрів України №137

від 30.01.2012 року «Про затвердження Порядку проведення обов'язкового технічного

контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису

та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу».

Послався на те, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, транспортний засіб, яким він керував 20.07.2015 року є «Фургоном малотоннажнім» категорії «В» вантажопідйомністю до 2,94 тонн.

Крім того, звернув увагу на те, що належний йому транспортний засіб відповідно до поліса обов'язкової страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4210388 не підлягає обов'язковому технічному контролю

Також зазначив, що інспектором ДАІ під час складання постанови

про накладення відносно нього адміністративного стягнення, не було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що є порушенням гарантованих йому і державою конституційних прав.

Відмітка про роз'яснення йому таких прав у постанові відсутня.

Зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються

адміністративними судами за місцем проживання чи перебування, знаходження позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті

обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне

правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з

відсутністю в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу, посадової

особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, у тому числі,

у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд,

у порядку, визначеному КАС України, з особливостями цим Кодексом.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам

чинного законодавства та визначеній законом компетенції органу, який видав

цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку

з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян,

підприємств та організацій.

Просить скасувати постанову інспектора ВДАІ Київського району ГУ МВС України в Харківській області капітана міліції Певним Д.В. серії ПС2 № 224794

від 20.07.2015 року про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гр..

Сторони в судове засідання не з'явились.

До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву від

16.11.2015 року про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує,

просить їх задовольни ти у повному обсязі. ( а.с.26)

Відповідач - інспектор ВДАІ з обслуговування Київського району м. Харкова

ГУ МВС України в Харківській області Певний Д.В. в судове засідання також

не з'явився, 18.08.2015 року подав заяву від 13.08.2015 року про розгляд справи у його

відсутність та надав заперечення, в яких зазначив, що позов ОСОБА_1 повністю не визнає, що на даний час межі компетенції працівників підрозділів ДАІ, як складової частини МВС України, визначені законодавчими та нормативно-правовими актами, зокрема:

- ст. 11 Закону України "Про міліцію", який введений в дію постановою Верховної Ради

України від 25.12.1990 року № 583-ХІІ;

- ст. 52, ст. 52-1 Закону України "Про дорожній рух";

- ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", який введений в дію

постановою Верховної Ради України від 18.02.1992 року № 2136-ХІІ,

- Кодексом України про адміністративні правопорушення;

- розділом 5 Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженого

постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 341, зареєстрованого

в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 року за № 576/16592;

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою

виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під

впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення

такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008

року № 1103;

- Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,

наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ

України № 400/666, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.10.2009 року за

№ 931/16947;

- переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для

виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом

МВС України від 01.03.2010 року № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України

30.03.2010 року за № 262/17557.

Послався на те, що в своїй заяві позивач не надав жодних підтверджень (доказів) протиправності (незаконності) його дій під час оформлення матеріалів адміністративної справи відносно нього та її розгляду.

Зазначив, що 20.07.2015 року він спільно з інспектором ВДАІ з обслуговування Київського району м. Харкова (м. Харків) ГУ МВС України в Харківській області капітаном міліції Савченко С.І. ніс службу відповідно до затвердженої дислокації несення служби по відпрацюванню Зміївського району Харківської області по вул. 30 років Перемоги, 5 м. Змієва.

Ним було виявлено порушення ПДР з боку водія автомобіля « Рєно Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_1, який не пройшов обов'язків технічний контроль транспортного засобу.

Відповідно до ст. 35 закону України «Про дорожній рух», обов'язковий технічний контроль транспортних засобів, вказано, що обов'язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів

з метою отримання прибутку;

- вантажні автомобілі незалежно від форм власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни -

із строком експлуатації до 2-х років.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 даний автомобіль поставлено на облік в ДАІ 20.10.2011 року.

Згідно ПДР, вантажний автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, якщо вантажний автомобіль вантажопідйомністю до 3500 тон, керування таким транспортним засобом достатньо мати посвідчення водія категорії «В», однак в свідоцтві про реєстрацію вказано, що тип автомобіля - фургон малотоннажний.

Таким чином, автомобіль марки « Рено Трафік» є вантажним автомобілем, на який раз в два роки необхідно проходити обов'язковий технічний контроль.

Також, згідно бази «ДАІ- 2000», облікової карти приватного транспортного засобу чітко вказано, що тип транспортного засобу - вантажний.

Зазначив, що після зупинки ним вказаного транспортного засобу, згідно положень пункту 21-1 ст. 11 Закону України "Про міліцію" та роз'яснення позивачу

ОСОБА_1 суті скоєного ним правопорушення, він, відповідно до вимог

ст.ст. 254 -256 КУпАП склав протокол про адміністративне правопорушення.

У подальшому, згідно положень ст.ст. 222, 276 КУпАП, ним прийнято рішення про розгляд вказаного адміністративного протоколу на місці вчинення правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 ним розпочато та проведено відповідно до вимог ст.ст. 278 -280 КупАП.

Позивачем ОСОБА_1, на місці складання протоколу, не було надано клопотання про перенос розгляду справи, він також не відображав про намір переносу розгляду справи і в протоколі.

Зазначив, що посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного ним правопорушення безпідставні, оскільки згідно з вимогами законодавства доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача

ОСОБА_1, ним згідно положень ст.ст.283,285 КУпАП винесено постанову по справі

про адміністративне правопорушення, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гр.

Винесену постанову було негайно на місці розгляду справи оголошено позивачу ОСОБА_1, копію даної постанови позивач отримав на місці, про що стоїть підпис

в постанові.

Також при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз'яснено ст.63 Конституції України, ст. 268 КУАП, про що стоїть підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Просить позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовити

( а.с. 14-16)

16.11.2015 року постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім

переконанням, що ґрунтується на повно і всебічно з'ясованих обставинах в адміністративній справі та підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ПС2 №224794 у

справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2015 року, передбачене ч. 3 ст.121

КУпАП, на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді

штрафу в розмірі 340 гр., за порушення вимог п. 31.3 «б» Правил Дорожнього Руху

України.

(а.с.5).

Із вказаної постанови вбачається, що 20.07.2014 року о 8 годині 30 хвилин позивач ОСОБА_1 керував автомобілем «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер

НОМЕР_2, по вул. 30 років Перемоги м. Зміїв Харківської області, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив

п. 31.3 (б) ПДР України.

Згідно п. 31.3»б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів

згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль

(для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Обґрунтовуючи висновок про винність позивача ОСОБА_1 у вчиненні

правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, відповідач Певний Д.В. послався

на вимоги ч.3 ст.121 КУпАП. ( а.с.5)

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм

транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно

його не пройшов. ( а.с.5)

Суд, задовольняючи вимоги позивача ОСОБА_1, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип

верховенства права.

Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком)

визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає

на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається

вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер

своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо

допускала настання цих наслідків.

Статтями 256 та 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення

визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративні

правопорушення та рішення (постанови), що ухвалюється в конкретній справі.

В них повинні бути вказані не лише час, місце вчинення правопорушення, його

суть, а й обставини вчинення правопорушення, а також наведені докази на обґрунтування

наявності складу правопорушення та його юридичної кваліфікації.

Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, документами тощо.

В оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, всупереч вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП, фактичні обставини події

викладено неповно, не перелічено всі ознаки об'єктивної сторони правопорушення,

не перелічені свідки, а також не наведено доказів винуватості позивача.

Суд вважає, що постанова винесена з порушенням законодавства, що регулює

правовідносини в сфері нагляду за дорожнім рухом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України

в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта

владний повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи

бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного

позову.

Суд вважає, що відповідач Певний Д.В. не довів правомірність свого рішення щодо наявності вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного

правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.121 КУпАП, до суду він не з'явився і жодного

доказу не надав.

Позивач ОСОБА_1 у своїх позовних вимогах наполягає на тому, що його

вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.121 КУпАП не має, що Правил

дорожнього руху він не порушував, при цьому до позовної заяви додав копію свідоцтва

про реєстрацію транспортного засобу «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер

НОМЕР_2, виданого 20.10.2011 року ВРЕР № 13 ГУМВС України в Харківській

області, з якого вбачається, що зазначений транспортний засіб є фургон

малотоннажний В, а не вантажний. ( а.с.8)

Із доданого до позовної заяви полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4210388 від 03.11.2014 року вбачається, що транспортний засіб «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер

НОМЕР_2, не підлягає обов'язковому технічному контролю (а.с.7).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» від 05.07.2011 року, який є чинним, внесено зміни до ст.35 Закону України «Про дорожній

рух», згідно частини 2 якої обов'язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім

таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів

з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні

до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів

з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності

вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох

років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що транспортний засіб «RENAULT

TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_2, належний позивачу ОСОБА_1,

не підлягає обов'язковому технічному контролю.

Суд критично ставиться до доданої до заперечень відповідачем Певним Д.В.

облікової картки приватного транспортного засобу «RENAULT TRAFIK», реєстраційний

номер НОМЕР_2, в якій у п. 8 зазначено тип транспортного засобу як вантажний.

Відповідач, посилаючись на вказану картку як на доказ вини позивача

ОСОБА_1, не звернув уваги на те, що пункт 9 цієї ж облікової картки містить

відомості про тип кузова, який зазначено як фургон малотоннажний. ( а.с. 17)

Таким чином, оцінюючи у сукупності позицію позивача ОСОБА_1,

викладену у позові, оскаржувану постанову та надані ним докази, суд приходить

до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1.

Також суд вважає, що відповідачем Певним Д.В. не було надано жодних доказів

які б спростували вимоги позивача ОСОБА_1 щодо підстав обов'язкового

технічного контролю його транспортного засобу «RENAULT TRAFIK», реєстраційний

номер НОМЕР_2, так само як і будь-яких доказів, які підтверджували б факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 3 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

- залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

- скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

- скасовує постанову і закриває справу;

- змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність

за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача Певного Д.В. під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2015 року, а тому вважає на необхідне задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 та скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити.

На підставі викладеного,

керуючись ст. ст.2,4, 6,7,11,17,69-72, 99,100122,159,160,161,162,163,

167КАС України, ст.ст. 8, 22 Конституції України, ст.ст. 121 ч.3, 288, 289,

293 КУпАП, п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ Київського району ГУМВС України в Харківській області капітана міліції Певного Дмитра Володимировича « Про оскарження постанови інспектора ДАІ про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу»- задовольнити повністю.

1. Скасувати постанову серії ПС2 №224794 від 20.07.2015 року, складену

інспектором ВДАІ Київського району ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції Певним Дмитром Володимировичем у справі про адміністративне

правопорушення, передбачене ч. 3 ст.121 КУпАП, відносно ОСОБА_1

Володимировича про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гр., а справу - закрити.

Постанова може бути оскаржена в Харківському апеляційному адміністративному суді шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення через Зміївський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку

на апеляційне оскарження.

Суддя Зміївського районного суду Чигрина Л.Г.