Справа № 10096/11/2070
Суддя: Волкова Л.М.
Дата ухвалення: 2011-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 серпня 2011 р. № 2-а- 10096/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волкова Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

Московського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області
до Громадянина ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2
про видворення в примусовому порядку за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд видворити у примусовому порядку громадянина ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України.

В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. Співробітниками СГІРФО Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області був виявлений громадянин ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2, який нелегально знаходився на території України. Законних джерел існування та близьких родичів громадян України не має. До теперішнього часу відповідач мешкає в м. Харкові без реєстрації, чим грубо порушив норми ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у звязку з чим позивач просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 30.08.2011р. не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с. 23).

Відповідач в судове засідання, призначене на 30.08.2011р. не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі та заяву про визнання позову (а.с. 25).

Суд вважає, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_1 Узбекистан, що підтверджується копією паспорту СR № 1018742, виданого 12.01.2004 року (а.с. 5).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994р. за № 3929-XII іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на іншій законній підставі, вважаються такими, що тимчасово перебувають в Україні. Вони зобов'язані в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, зареєструвати свої паспортні документи і виїхати з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 громадянин ОСОБА_1 Узбекистан за перебування на території України без державної реєстрації і документів на право проживання в Україні був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 203 КУпАП, що підтверджується копією постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2010р. (а.с. 11).

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994р. за № 3929-XII іноземець та особа без громадянства зобов'язані покинути територію України у строк, зазначений у рішенні про видворення. У разі прийняття рішення про видворення іноземця та особи без громадянства за межі України в її паспортному документі негайно анулюється віза і вилучаються документи на право перебування в Україні. Іноземцю та особі без громадянства може надаватися строк до п'яти днів для виїзду з України після прийняття зазначеного рішення.

Московським РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області було прийнято Рішення від 12.11.2010р. про видворення за межі України громадянина ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до якого вказана особа була зобовязана покинути територію України до 25.11.2010р. (а.с. 8-10).

У термін, визначений Рішенням Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, громадянин ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2 у територію України не залишив, та був затриманий працівниками міліції.

Згідно з ч. 6 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994р. за № 3929-XII у разі якщо ці особи ухиляються від виїзду після прийняття такого рішення, вони підлягають примусовому видворенню на підставі постанови адміністративного суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994р. за № 3929-XII іноземці та особи без громадянства, які підлягають видворенню, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, у порядку, встановленому законом. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних з видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок держави.

В матеріалах справи наявні відомості про те, що відповідач не звертався з питань отримання статусу біженця до відділу національностей та міграції Харківської обласної державної адміністрації, а тому суд приходить до висновку, що перебування відповідача на території України без належної реєстрації є порушенням правил перебування іноземців в Україні.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що громадянин ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 порушує вимоги ст. 32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, Постанови КМУ „Про правила вїзду в Україну іноземних громадян, їх виїзду з України та транзитного проїзду через її територію і підлягає видворенню в примусовому порядку з території України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

З огляду на встановлені у судовому засіданні факти вчинення відповідачем адміністративних правопорушень та його неналежної поведінки під час перебування на території України, суд приходить до висновку про необхідність звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця на підставі п. 3 ч. 2 ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 9 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994р. за № 3929-ХІІ іноземці та особи без громадянства, затримані за незаконне перебування на території України (всупереч забороні щодо в'їзду в Україну, за відсутності визначених законодавством та міжнародними договорами України підстав для перебування в Україні (транзитного проїзду через її територію), у тому числі перебування за чужими, підробленими, зіпсованими або такими, що не відповідають встановленому зразку, візою (дозволом), паспортним документом) або прийняті на територію України на виконання міжнародних договорів про реадмісію осіб, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, розміщуються за рішенням адміністративного суду в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі України у примусовому порядку, але не більш як дванадцять місяців.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач просить видворити у примусовому порядку за межі України громадянина ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Чинним законодавством України передбачено, що рішення про видворення іноземця приймають органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону, Служби безпеки України, а у разі невиконання такого рішення підлягають затриманню та примусовому видворенню з України на підставі постанови адміністративного суду, прийнятої за результатами розгляду позову відповідного субєкта владних повноважень. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність прийняття рішення про затримання та видворення у примусовому порядку за межі України іноземця, яка добровільно не виконала рішення субєкта владних повноважень, у відповідності з ч. 5 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994р. за № 3929-XIІ.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено відсутність підстав для відмови у прийнятті визнання адміністративного позову відповідачем. Дії відповідача не суперечать закону і не порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси. Беручі до уваги викладене, суд пришов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, в звязку з визнанням відповідачем адміністративного позову та прийняття його судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства № 3929-XII від 04.02.1994р., Постанови КМУ „Про правила вїзду в Україну іноземних громадян, їх виїзду з України та транзитного проїзду через її територію від 29.12.1995 за № 1074, ст.ст. 51, 94, ч. 1 ст. 112, ст.ст. 160-164, 167, 254, п. 3 ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Московського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області до Громадянина ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2 про видворення в примусовому порядку за межі України - задовольнити в повному обсязі.

2. Затримати та видворити у примусовому порядку громадянина ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з території України.

3. Постанова суду в частині видворення у примусовому порядку громадянина ОСОБА_1 Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає негайному виконанню.

4. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Волкова Л.М.