Справа № П/811/1608/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Справа № П/811/1608/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до:

відповідача 1 - відділу Головного управління Державної фельд'єгерської служби України в м.Кіровограді;

відповідача 2 - УМВС України в Кіровоградській області

про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов'язання виплати грошового та речового забезпечення, стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу Головного управління Державної фельд'єгерської служби України в м. Кіровограді (далі - відповідач 1), УМВС України в Кіровоградській області (далі - відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 49-51), просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Відділу ГУ Державної фельдслужби в м. Кіровограді Московця В.А. № 128 від 24.04.2015 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м. Кіровограді капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 - звільнення з органів внутрішніх справ";

- визнати незаконним та скасувати наказ №149 о/с від 28 квітня 2015 року Т.в.о. начальника УМВС України в Кіровоградській області Павленка М.В. "По особовому складу" згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ про звільнення старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м. Кіровограді капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 з органів МВС у запас Збройних сил (з постановкою на військовій облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни).

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу ГУ Держфельдслужби в м. Кіровограді Московця В.А. 136 о/с від 28 квітня 2015 року "По особовому складу" відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ і в порядку, установленому МВС України та Держкомзв'язку України про звільнення з Державної фельд'єгерської служби України у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни) капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-067256), старшого офіцера фельдзв'яку Відділу Головного управління Державної фельд'єгерської служби України в м. Кіровограді, з 28 квітня 2015 року з виплатою компенсації за невикористану частину чергової планової відпустки за 2015 рік яка складає - 10 днів. Вислуга років на день звільнення у капітана внутрішньої служби у ОСОБА_1 у календарному обчисленні складає 13 років 09 місяців 05 днів;

- поновити капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Державної фельд'єгерської служби в м. Кіровограді;

- зобов'язати Відділ ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді виплатити ОСОБА_1 грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу;

- стягнути з Відділу ГУ Держфельдслужби в м. Кіровограді, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що правових підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення немає, оскільки вимог внутрішнього трудового розпорядку і трудової дисципліни він не порушував. Натомість, замикання електричного обігрівача з послідуючим загорання електрообігрівача та спрацювання пожежної сигналізації при виконанні ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків - добовому чергуванні - було протиправно розцінене відповідачем як халатне відношення до виконання своїх службових обов'язків в складі добового наряду, порушення трудової дисципліни та недбале поводження з електричними обігрівальними приладами.

Крім того, позивач звернув увагу суду на порушення відповідачем порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представники відповідача 1 позовних вимог не визнали та наголосили, що позивач під час добового чергування в якості помічника чергового по відділу скоїв дисциплінарний проступок, а саме заснув на чергуванні, в результаті чого відбулось згорання та вибух електрообігрівача з задимленням приміщення, що призвело до спрацювання протипожежної сигналізації. При цьому у подальшому ОСОБА_1 намагався применшити свою вину, приховуючи обставини загорання обігрівача від керівництва.

Таким чином, вважає відповідач 1, ОСОБА_1 порушив пункт 2 Наказу начальника відділу Головного управління державної фельд'єгерської служби України в м.Кіровограді №55 о/с від 18 квітня 2010 року "Про визначення відповідальної особи по підрозділу за стан економного споживання енергоносіїв та водопостачання", пункту 1.5 Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої наказом МВС України №181 від 28 квітня 2009 року; пункту 3.1 Інструкції про порядок оперативного інформування у Державній фельд'єгерській службі спеціального зв'язку та захисту інформації України при виникненні надзвичайних подій і взаємодії з органами державної влади, затвердженої наказом Головного управління державної фельд'єгерської служби України "Про організацію оперативного інформування" №95 від 06 березня 2015 року, "Порядку дій у разі виявлення пожежі" та "Плану дій чергової зміни та співробітників ВГУ ДФСУ в м.Кіровограді при виникненні пожежі в нічний час" затверджених начальником відділу ГУ Держфельдзв'язку в м.Кіровограді 08 квітня 2015 року.

За таких умов відповідач 1 наполягає на необґрунтованості позовних вимог та на законності оскаржених позивачем наказів. При цьому відповідач 1 наголошує, що в разі неспрацювання пожежної сигналізації та вибуху обігрівача, халатність капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в місті Кіровограді могла призвести до летальних наслідків від угару чадним газом, до знищення секретної кореспонденції, відправлень з оголошеною цінністю, а в гіршому випадку - ризику, пов'язаного з вибуховою детонацією боєкомплекту, який знаходиться в кімнаті зберігання зброї в сусідньому приміщені (безпосередній близькості від осередку займання).

Представник відповідача 2 проти позову заперечив та зазначив, що УМВС України в Кіровоградській області діяло в межах делегованих повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства; звільнення проведено з додержанням норм права та на підставі наданих ГУ ДФС України в м. Кіровогаді матеріалів (а.с. 120).

У судове засідання, призначене на 12 листопада 2015 року, сторони не прибули. Натомість кожною зі сторін було подане до суду клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 176, 208, 221).

За таких умов, керуючись частиною четвертою статті 122, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд перейшов до розгляду і вирішення справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача 1, показання свідків, розглянувши у письмовому провадженні подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 08 листопада 2004 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ УМВС України в Кіровоградській області (а.с.15-16).

З 21 травня 2014 року ОСОБА_1 перебував на посаді на посаді старшого офіцера фельдзв'язку відділу ГУ Держфельдслужби в м. Кіровограді. Згідно службового посвідчення УМВС України у Кіровоградській області позивачу присвоєно звання капітана внутрішньої служби (а.с.14).

24 квітня 2015 року заступник начальника Відділу ГУ Держфельдслужби у м. Кіровограді ОСОБА_4 провів службове розслідування за фактом порушення дисципліни та неналежного виконання службових обов'язків ОСОБА_1

Висновком службового розслідування від 24 квітня 2015 року встановлено, зокрема, що 09 квітня 20165 року під час чергування у складі добового наряду у приміщенні чергової частини відділу ОСОБА_1 , старший офіцер фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в місті Кіровограді допустив халатність, яка виразилась у тому, що заснувши на чергуванні і втративши пильність, допустив замикання з подальшим загоранням електрообігрівача та спрацювання пожежної сигналізації. При цьому, як зазначає ОСОБА_4, позивач доповів йому про надзвичайну подію лише через 20 хвилин, зменшуючи свою провину та випустивши дійсні факти самого загорання.

З огляду на викладене, констатовано порушення ОСОБА_1 вимог статей 2,4,5,7 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ, пункту 1.5 Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої наказом МВС України №181 від 28 квітня 2009 року; Інструкції про порядок оперативного інформування у Державній фельд'єгерській службі спеціального зв'язку та захисту інформації України при виникненні надзвичайних подій і взаємодії з органами державної влади, затвердженої наказом Головного управління державної фельд'єгерської служби України "Про організацію оперативного інформування" №95 від 06 березня 2015 року, "Порядку дій у разі виявлення пожежі" та "Плану дій чергової зміни та співробітників ВГУ ДФСУ в м.Кіровограді при виникненні пожежі в нічний час" затверджених начальником відділу ГУ Держфельдзв'язку в м.Кіровограді 08 квітня 2015 року та запропоновано притягнути позивача до суворої дисциплінарної відповідальності (а.с.11-13)

24 квітня 2015 року начальником відділу підполковником міліції Московцем В.А. винесено Наказ №128 "Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в місті Кіровограді капітана внутрішньої служби ОСОБА_1", яким до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (а.с.20).

Як наслідок, 28 квітня 2015 року т.в.о. начальника Управління полковником міліції Павленком М.В. видано наказ №149 о/с , яким на підставі пункту 64 "є" (за порушення дисципліни) капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-067256), старшого офіцера фельдзв'язку ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді, з 28 квітня 2015 року звільнено з органів МВС (а.с.23).

Вказаний наказ виданий на підставі подання до звільнення, атестаційного листа, наказ ВГУДФСУ в м.Кіровограді від 24 квітня 2015 року №128, довідки ВГУДФСУ у м.Кіровограді від 28 квітня 2015 року №296.

У свою чергу, на підставі Наказу по УМВС України в Кіровоградській області №149 о/с від 28 квітня 2015 року Начальником відділу підполковником міліції Московцем В.А. 28 квітня 2015 року видано наказ №136 о/с По особовому складу, яким звільнено з Державної фельд'єгерської служби України у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни) капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-067256), старшого офіцера фельдзв'язку відділу Головного управління Державної фельд'єгерської служби України в м.Кіровограді, з 28 квітня 2015 року (а.с.24).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Регулювання правового становища працівників органів внутрішніх справ України на час виникнення спірних правовідносин між сторонами здійснювалося відповідно до Закону України "Про міліцію", Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а також інших підзаконних нормативних актів.

Так, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3640-ІV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок визначається як невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідальність осіб рядового і начальницького складу встановлена статтею 5 Дисциплінарного статуту, де зазначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно із Статутом.

Тобто, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ є вчинення ними дисциплінарного проступку, сутність якого у розумінні статті 2 Статуту полягає у невиконанні або в неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

При цьому, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні унормовано Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 (далі - Інструкція №230).

Пунктом 1.2. Інструкції №230 службове розслідування визначається як комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Отже, метою проведення службового розслідування є вжиття заходів для всебічного встановлення обставин, які стали підставою для призначення такого службового розслідування та ступеня вини особи, якою вчинено дисциплінарний проступок.

З метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, виконавець (голова, члени комісії) має право, зокрема: викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування (підпункт 6.2.1 пункту 6.2 Інструкції №230).

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини щодо порядку та строків проведення службового розслідування, відібрання у позивача пояснень у межах такого розслідування та ознайомлення ОСОБА_1 із результатами такого розслідування, суд не вбачає підстав для висновку про порушення відповідачем 1 порядку проведення службового розслідування, затвердженого Висновком від 24 квітня 2015 року.

Водночас, Висновок службового розслідування підлягає правовій оцінці в контексті повноти, всебічності та об'єктивності встановлених ним обставин.

Так, у Висновку та в оскарженому Наказі №128 йдеться про те, що позивач не дотримався вимог:

- статей 2,4,5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ,

- пункту 1.5 Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої наказом МВС України №181 від 28 квітня 2009 року;

- пункту 3.1 Інструкції про порядок оперативного інформування у Державній фельд'єгерській службі спеціального зв'язку та захисту інформації України при виникненні надзвичайних подій і взаємодії з органами державної влади, затвердженої наказом Головного управління державної фельд'єгерської служби України "Про організацію оперативного інформування" №95 від 06 березня 2015 року,

- "Порядку дій у разі виявлення пожежі" та "Плану дій чергової зміни та співробітників ВГУ ДФСУ в м.Кіровограді при виникненні пожежі в нічний час" затверджених начальником відділу ГУ Держфельдзв'язку в м.Кіровограді 08 квітня 2015 року.

З наявних у матеріалах справи доказів та з пояснень, наданих сторонами та свідками у судовому засіданні, судом встановлено, що притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення вищевказаних вимог передували такі обставини.

Відповідно до затвердженого начальником відділу графіку чергування 08 квітня 2015 року на добове чергування заступили старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 офіцер фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в місті Кіровограді (черговим по відділу) та капітан внутрішньої служби ОСОБА_1 - старший офіцер фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в місті Кіровограді (помічником чергового по відділу).

09 квітня 2015 року під час перебування ОСОБА_1 у приміщенні чергової частини о 06 год. 33 хв. зайнявся увімкнений в електричну розетку побутовий обігрівач, що знаходився під столом праворуч від позивача за його спиною.

Як вбачається з відеозапису камери спостереження, переглянутого у судовому засіданні, обігрівач спалахнув о 06 год 33 хв. 40 сек; приблизно за 20 сек, спалах повторився інтенсивніше.

О 06 год 34 хв. (00:34 хв відеозапису) ОСОБА_1, помітивши загорання, вимкнув обігрівач з розетки, виніс його з приміщення чергової частини та загасив у рукомийнику під проточною водою.

На думку відповідача 1, ОСОБА_1 допустив халатність, яка виразилась у тому, що заснувши під час чергування і втративши пильність, він допустив замикання з наступним загоранням електрообігрівача та спрацювання пожежної сигналізації.

У цьому контексті суд вважає за необхідне, насамперед, оцінити твердження відповідача 1 про наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями позивача та загоранням електроприладу.

Так, службовим розслідуванням встановлено, що сталося коротке замикання електричного обігрівача (а.с.11-13).

Спеціальною довідковою літературою коротке замикання визначається як явище, яке виникає в результаті неправильного з'єднання в електричному колі в результаті неправильних дій людини, дії природних факторів (в тому числі погоди, старіння матеріалів, корозії) або порушення ізоляції частин обладнання, що проводять струм і зовнішніх механічних пошкоджень в електричних дротах, монтажних дротах, обмотках двигунів і апаратів.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про те, що позивач певним чином втручався у роботу відповідного електричного приладу чи здійснював будь-які маніпуляції з електричної мережею.

Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 у приміщенні, де працював електричний обігрівач, не може бути передумовою для виникнення короткого замикання та загорання електроприладу.

За таких умов причинно-наслідковий зв'язок між діями ОСОБА_1 та коротким замиканням обігрівача відсутній безвідносно до того, спав позивач чи ні.

Між тим, ОСОБА_1 категорично заперечив і твердження відповідача 1 про те, що під час чергування заснув та пояснив, що спалахи, які передували загоранню, не відразу помітив оскільки обігрівач знаходився у нього за спиною, а сам позивач був у теплому форменному бушлаті, поли якого закривали світло.

Водночас, відповідач 1 зробив висновки про те, що позивач спав, із відеозапису камери спостереження, встановленої у приміщенні чергової частини, на якому видно, що позивач сидить у кріслі нерухомо з 06 год. 20 хв. до 06 год. 33 хв.

Переглянувши у відкритому судовому засіданні вказаний відеозапис, суд не спростовує, що певні ознаки, як-то мимовільне опускання голови, нерухоме положення позивача протягом певного часу, можуть свідчити, що ОСОБА_1 не був однаково пильним протягом усього часу чергування, однак на момент спалаху та подальшого загорання обігрівача були відсутні й такі ознаки, за якими відповідач 1 ідентифікує сон чергового.

Крім того, наявний у матеріалах справи відеозапис свідчить про те, що позивач підвівся зі стільця та вимкнув обігрівач з електричної мережі до того, як спрацювала пожежна сигналізація, що визнали обидві сторони у судовому засіданні.

Відтак, висновки службового розслідування в частині того, що ОСОБА_1 спав під час загорання обігрівача та продовжував спати після увімкнення пожежної сигналізації, суд вважає недостовірними.

Суд звертає увагу також на суперечливість висновків службового розслідування щодо факту вибуху обігрівача. Так, у висновку службового розслідування стверджується, що позивач прокинувся лише після того, як обігрівач вибухнув.

Водночас, прогнозуючи можливі наслідки події, відповідач 1 стверджує про ймовірне неспрацювання пожежної сигналізації та вибух обігрівача (а.с. 11 на звороті).

Зважаючи на викладене, суд вважає необгрунтованими висновки відповідача 1 про халатне ставлення ОСОБА_1 до своїх службових обов'язків, яке виразилося у допущенні сну під час чергування та призвело до виникнення пожежі.

Щодо встановленого Висновком службового розслідування та спірним Наказом №128 порушення ОСОБА_1 Порядку дій у разі виявлення пожежі та Плану дій чергової зміни та співробітників ВГУ ДФСУ в м. Кіровограді при виникненні пожежі в нічний час, затверджених начальником відділу 08 квітня 2015 року, суд зазначає таке.

Вказаними актами унормовано, зокрема, порядок і послідовність дій при виявленні пожежі, а також виконавців таких дій: чергового, помічника чергового. Отже, обов'язок щодо вчинення визначених Порядком дій покладається, насамперед, на чергового, а у разі його відсутності - на помічника чергового.

З огляду на те, що у спірних правовідносинах ОСОБА_1 перебував у статусі помічника чергового, натомість обов'язки чергового виконував ОСОБА_5, який, згідно свідчень, наданих у судовому засіданні, знаходився у суміжному приміщенні, однак після спрацювання пожежної сигналізації з'явився у черговій частині та самостійно вимкнув сигналізацію, суд вважає, що позивачеві не може ставитися за провину невиконання дій, визначених Планом дій та Порядком, зокрема, щодо задіяння системи оповіщення та повідомлення начальника ВГУ ДФСУ у м. Кіровограді.

За таких умов показання свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 зателефонував йому через 20 хв після події і доповів про інцидент, суд не оцінює в контексті своєчасності та повноти виконання позивачем вимог Порядку дій у разі виявлення пожежі та Плану дій чергової зміни та співробітників ВГУ ДФСУ в м. Кіровограді при виникненні пожежі в нічний час.

З тих самих міркувань не беруться судом до уваги показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо черговості прибуття до Відділу керівництва та повідомлення (неповідомлення) ОСОБА_1 керівництва про надзвичайну подію.

З огляду на те що ні в Акті службового розслідування, ані в оскаржених Наказах не йде мова про порушення позивачем встановленої Наказом відділу ГУ ДФэС України в м. Кіровограді від 18 квітня 2010 року №55 о/с заборони співробітникам підрозділу під час виконання службових обов'язків використання електрообігрівачів різного типу, суд критично оцінює посилання представників відповідача 1 на такий Наказ у запереченнях проти позову та не вдається до правової оцінки дій позивача щодо використання обігрівача під час добового чергування.

Принагідно суд зазначає, що Наказ №55 о/с датовано 18 квітня 2010 року, у той час як сам текст Наказу містить посилання на винесену пізніше у часі Постанову Кабінету Міністрів України від 05 березня 2012 року №194 (а.с. 74-75).

Суд вважає за необхідне зауважити також, що у відповідності до частини 10 статті 14 Дисциплінарного Статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Проте, відповідачем 1 при обранні найбільш суворого заходу дисциплінарного стягнення до позивача не враховано, що загорання обігрівача було ліквідоване ОСОБА_1 та не спричинило шкоди життю та здоров'ю людей, майну Відділу ГУ Державної фельдслужби в м.Кіровограді тощо.

Так, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження пояснення представника відповідача 1 Московця В.А. про те, що внаслідок загорання знищені певні документи та пошкоджені меблі, які знаходилися у приміщенні чергової частини (письмовий стіл). У матеріалах справи також відсутні докази, які свідчили б про знищення чи пошкодження будь-яких документів або майна Відділу ГУ Державної фельдслужби в м.Кіровограді.

Натомість пояснення представника відповідача 1 про ймовірний подальший розвиток подій у випадку несвоєчасного реагування ОСОБА_1 на загорання електрообігрівача судом не можуть братись до уваги як такі, що ґрунтуються на припущеннях.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо та пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи та вищенаведені норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що Наказ начальника Відділу ГУ Державної фельдслужби в м.Кіровограді Московця В.А. № 128 від 24.04.2015 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 - звільнення з органів внутрішніх справ" прийнято відповідачем 1 в з неповним дотриманням вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та непропорційно.

Відтак, позовну вимогу про визнання протиправним та скасування вищезазначеного Наказу суд вважає такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на протиправність Наказу начальника Відділу ГУ Державної фельдслужби в м.Кіровограді Московця В.А. № 128 від 24 квітня 2015 року, як похідні від такого рішення, підлягають визнанню протиправними та скасуванню Наказ №149 о/с від 28 квітня 2015 року Т.в.о. начальника УМВС України в Кіровоградській області Павленко М.В. "По особовому складу" про звільнення старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 з органів МВС у запас Збройних сил (з постановкою на військовій облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни) та Наказ начальника відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді Московця В.А. 136 о/с від 28 квітня 2015 року "По особовому складу" про звільнення з Державної фельд'єгерської служби України у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни) капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-067256).

Відповідно до вимог частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір. Аналогічні за своїм змістом приписи містить пункт 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ, за яким у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді). У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік.

Отже, враховуючи встановлену в даному провадженні протиправність звільнення позивача органів з органів внутрішніх справ, порушене відповідачами право позивача на проходження служби в органах внутрішніх справ на посаді старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді підлягає відновленню шляхом його поновлення на службі в ОВС на попередній посаді.

Водночас, з огляду на приписи частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України, суд вважає неналежним обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо зобов'язання відповідача 1 виплатити ОСОБА_1 грошове та речове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Проте, керуючись вимогами частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, змінивши обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, та для повного відновлення порушених прав позивача стягнути з Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ» від 7 листопада 2007 року № 1294 зі змінами та доповненнями (далі - Постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За змістом пункту 2 Постанови №1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року №499, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року №205/14896 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція №499).

Пунктами 1.3 та 1.5 Інструкції №499 встановлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо.

Відповідно до підпункту 3.5.2 пункту 3.5 Інструкції №499 особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

З викладеного вбачається, що особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ отримують саме грошове забезпечення, а не заробітну плату, поряд з цим, Інструкцією №499 та іншими нормативно-правовими актами не передбачено порядку визначення розміру середнього грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ чи працівників інших органів державної влади, які отримують грошове забезпечення для цілей, встановлених пунктом 24 Положення.

Водночас, згідно з пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до частини сьомої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість застосування до вказаних правовідносин положень Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Суд бере до уваги, що зазначений Порядок не містить застережень щодо неможливості застосування його положень для обчислення розміру грошового забезпечення, і, крім цього, заробітна плата і грошове забезпечення є формами оплати праці працівників (співробітників), загальні засади формування і обчислення яких мають спільні риси.

Згідно абзацу 3 пункту 2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

В матеріалах справи містяться довідки (а.с. 166, 209), відповідно до яких грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці роботи, що передували звільненню, складає 5517,44 грн (лютий 2015 року - 3160,07 грн, березень 2015 року - 2357,37 грн).

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» кількість робочих днів у лютому-березні 2015 року становила 20 та 21 день відповідно.

Враховуючи вищевикладені відомості, розмір середньоденного грошового забезпечення позивача складає 134,57 грн. ( 5517,44 грн / 41 робочий день у лютому-березні 2015 року).

Згідно з вищевказаним листом Міністерства соціальної політики України, з урахуванням Листа від 18 вересня 2015 року № 560/13/133-15 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» в частині скорочення кількості робочих днів у жовтня 2015 року, суд встановив, що тривалість вимушеного прогулу позивача складає 137 робочих днів (з 29 квітня 2015 року по 16 листопада 2015 року).

Відповідно, судом обраховано, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу складає позивача складає 18436,09 грн (134,57 грн*137 днів) та підлягає стягненню з Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді.

Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача 1 моральної шкодив сумі 3000 грн позивач послався на те, що незаконне звільнення його зі служби призвело до моральних переживань. Позивач наголошує, що втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані та не має засобів для забезпечення належного рівня життя своєї сім'ї. Всі зазначені моральні страждання, вважає ОСОБА_1, можуть негативно відобразитись на його здоров'ї.

Відповідно до частини першої статті 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З'ясуванню в даному випадку підлягає те, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд визнає, що протиправні дії відповідача 1 щодо притягнення позивача до найсуворішого виду дисциплінарної відповідальності та, як наслідок, звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ, спричинило моральні страждання позивача та зумовило необхідність вжиття позивачем додаткових заходів для пошуку коштів з метою забезпечення родини.

Проте, сума заявленої моральної шкоди, як на думку суду, не відповідає доведеним фактам моральних страждань позивача. Оцінюючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд вважає, що з урахуванням відновлення порушених прав позивача та поновлення його на службі, справедливою сатисфакцією такої шкоди буде сума у розмірі 1000,00 грн.

Принагідно суд зазначає, що за приписами статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З наведених підстав постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та на службі в органах внутрішніх справ, а також в частині стягнення з відповідача 1 на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць (2691,40 грн) підлягає негайному виконанню.

З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат з боку позивача у справі, на підставі статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, такі витрати не розподіялються.

Керуючись статтями 2, 3, 11, 17, 71, 86, 94, 158-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді Московця В.А. №128 від 24 квітня 2015 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м. Кіровограді капітана внутрішньої служби ОСОБА_1- звільнення з органів внутрішніх справ»

Визнати протиправним та скасувати наказ №149 о/с від 28 квітня 2015 року т.в.о. начальника УМВС України в Кіровоградській області Павленка М.В. «По особовому складу» про звільнення старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 з органів МВС у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни).

Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді Московця В.А. від 28 квітня 2015 року №136 о/с про звільнення з Державної фельд'єгерської служби України в м. Кіровограді капітана внутрішньої служби, старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді ОСОБА_1

Поновити ОСОБА_1 на службі в органах МВС України на посаді старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді.

Стягнути з Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді на користь ОСОБА_1 18436,09 грн (вісімнадцять тисяч чотириста тридцять шість гривень, дев'ять копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн (однієї тисячі гривень, нуль копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах МВС України на посаді старшого офіцера фельдзв'язку Відділу ГУ Держфельдслужби в м.Кіровограді та стягнення на його користь заробітку у розмірі 2691,40 грн (дві тисячі шістсот дев'яносто одна гривня, сорок копійок) підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук