Справа № 826/9059/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/9059/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 листопада 2015 року письмове провадження № 826/9059/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. вирішив у порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовом

Приватного підприємства «Будпостач»

до

Черкаської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про

визнання протиправними та скасування карток-відмови та рішень

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Будпостач» (надалі – позивач або ПП «Будпостач») з позовом (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) до Черкаської митниці Державної фіскальної служби (надалі – відповідач 1 або митниця), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (надалі – відповідач 2 або казначейство), в якому просило суд (справа № 826/9449/15):

4. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості вару № 902000003/2015/300140/2 від 16.01.2015 року.

6. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості вару № 902000003/2015/300223/2 від 22.01.2015 року.

7. Зобов’язати митницю вжити заходів щодо повернення позивачу надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 104 904,36 грн. згідно митних декларацій № 902030000/2015/300141 від 16.01.2015 року, № 302030000/2015/300126 від 16.01.2015 року та № 902030000/2015/300231 від 22.01.2015 року у зв’язку із скасуванням рішень про коригування митної вартості товарів № 902000003/2015/300140/2 від 16.01.2015 року, № 902000003/2015/300078/1 від 16.01.2015 року та № 902000003/2015/300223/2 від 22.01.2015 року.

8. Зобов’язати казначейство вжити заходів щодо повернення позивачу надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 18 434,91 грн. (в тому числі ПДВ - 18 434,91 грн.), 64 752,97 грн. (в тому числі ПДВ - 64 752, 97 грн.) та 21 716,48 грн. (в тому числі ПДВ - 21 716,48 грн.)., всього надмірно сплачену суму митних платежів у розмірі 104 904,36 грн.

Одночасно, позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) до відповідачів, в якому просив (справа № 826/9060/15):

3. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300033/2 від 12.01.2015 року.

4. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300181/2 від 21.01.2015 року.

5. Зобов'язати митницю вжити заходів щодо повернення позивачу надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 31 185,58 грн. згідно митних декларацій № 902030000/2015/300057 від 12.01.2015 року та № 902030000/2015/300204 від 22.01.2015 року у зв'язку із скасуванням рішень про коригування митної вартості товарів № 902000003/2015/300033/2 від 12.01.2015 року та № 902000003/2015/300181/2 від 21.01.2015 року.

6. Зобов’язати казначейство вжити заходів щодо повернення позивачу надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 11 231,92 грн. (в тому числі митно – 3 509,97 грн., ПДВ – 7 721,95 грн.) та 19 953,66 грн. (в тому числі мито – 6 235,52 грн., ПДВ – 13 718,14 грн.), всього надмірно сплачену суму митних платежів у розмірі 31 185,58 грн.

Також, позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) до відповідачів, в якому просив (справа № 826/9059/15):

3. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300212/1 від 22.01.2015 року.

4. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300667/2 від 19.02.2015 року.

5. Зобов'язати митницю вжити заходів щодо повернення позивачу надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 52 422,49 грн. згідно митних декларацій № 902030000/2015/300224 від 22.01.2015 року та № 902030000/2015/300673 від 19.02.2015 року у зв'язку із скасуванням рішень про коригування митної вартості товарів № 902000003/2015/300212/1 від 22.01.2015 року та № 902000003/2015/300667/2 від 19.02.2015 року.

6. Зобов'язати казначейство вжити заходів щодо повернення позивачу надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 13 269,49 грн. (в тому числі мито - 1 184,78 грн.; ПДВ - 12 084,71 грн.) та 39 153,00 грн. (в тому числі мито - 3 495,80 грн.; ПДВ - 35 657,20 грн.), всього надмірно сплачену суму митних платежів у розмірі 52 422,49 грн.

Ухвалою суду від 20.07.2015 року, у зв’язку з тим, що в справах № 826/9060/15, № 826/9449/15 та № 826/9059/15 заявлені однорідні позовні вимоги до одних і тих же відповідачів, і їхній самостійний розгляд сповільнить та ускладнить судове вирішення спірних правовідносин, зазначені справи об’єднані до спільного розгляду і вирішення з присвоєнням загального номеру № 826/9059/15.

У судовому засіданні 18.09.2015 року представником позивача було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача, якою він просив замінити відповідача 2 - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на належного відповідача 2 - Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області.

Представником позивача через канцелярію суду 22.09.2015 року була подана заява про зміну позовних вимог, якою викладені остаточні позовні вимоги наступним чином:

8. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300212/1 від 22.01.2015 року.

9. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300667/2 від 19.02.2015 року.

10. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300033/2 від 12.01.2015 року.

11. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300181/2 від 21.01.2015 року.

12. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300140/2 від 16.01.2015 року.

13. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару №902000003/2015/300078/1 від 16.01.2015 року.

14. Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300223/2 від 22.01.2015 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем-1 у порушення норм діючого митного законодавства України, оформлені протиправні картки відмови та винесені протиправні рішення, якими відмовлено у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та скоригована заявлена позивачем за ціною контракту митна вартість імпортованих ним товарів, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача, а також понесення ним значних матеріальних втрат. При цьому, представник позивача вважає, що визначення позивачем митної вартості імпортованих товарів за ціною контракту є правомірним, а оскаржувані картки відмови та рішення відповідача 1 про коригування митної вартості товарів за резервним методом є протиправними, отже, такі картки відмови та рішення підлягають скасуванню.

Відповідач-1 проти позову заперечував, вважаючи оскаржувані картки відмови та рішення законними, обґрунтованими, винесеними на підставі та на виконання норм митного законодавства України, за результатами аналізу поданих позивачем документів для митного оформлення товарів, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач-2 також проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі з підставі відсутності з його боку порушень прав та законних інтересів позивача.

Керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача 2, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд перейшов до розгляду справу у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх позиції, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснює імпортування на територію України, крім іншого, бетонозмішувачів.

Так, між позивачем (покупець) та фірмою TIYA INTERNATIOBAL CO., LTD (Китай) укладено контракт від 08.04.2013 року № 344 (з урахуванням додаткової угоди № 1А від 05.11.2014 року), за умовами якого, Продавець продає, а Покупець купує з доставкою на територію України морським транспортом (доставка на умовах FOB китайський порт згідно правил INCOTERMS 2000) товари – бетонозмішувачі (БРТ 70, БРТ 1252, БРТ 1402, БРТ 1602, БРТ 1802, WS70, WS135, WS150, WS170, WS190, 125Л, 135Л, 150Л, 170Л, 180Л, 190Л, MSI-90), у відповідності до з Проформа-Інвойсом або Інвойсом, які оформляються на кожну партію товару та визначають асортимент, кількість, загальну вартість товару, строк поставки товару і порядок розрахунків. Розрахунки за контрактом здійснюються в доларах США, крім іншого, шляхом відстрочки платежу у строки, визначені Інвойсом.

Також, між позивачем (покупець) та фірмою SUXHOU YMD MACHINERY CO., LTD (Китай) укладено контракт від 08.04.2013 року № 335 (з урахуванням додаткової угоди № 8А від 17.11.2014 року), за умовами якого, Продавець продає, а Покупець купує з доставкою на територію України морським транспортом (доставка на умовах FOB китайський порт згідно правил INCOTERMS 2000) товари – бетонозмішувачі (FORTE EW 3070, FORTE EW 2125P, FORTE EW 6140P, FORTE EW 7150, FORTE EW 4150, FORTE EW 8160P, FORTE EW 9180P, FORTE EW 1220, WERK WS 70, WERK WR 125C, WERK WR 140C, WERK WT 150, WERK WX 150, WERK WR 160C, WERK WR 180C), у відповідності до з Проформа-Інвойсом або Інвойсом, які оформляються на кожну партію товару та визначають асортимент, кількість, загальну вартість товару, строк поставки товару і порядок розрахунків. Розрахунки за контрактом здійснюються в доларах США, крім іншого, шляхом відстрочки платежу у строки, визначені Інвойсом.

Відповідно до комерційних інвойсів № 1420ТІV1630 від 30.11.2014 року, № YМD-BUD-2015001 від 02.12.2014 року та № YMD-ВUD-2015002 від 07.12.2014 року, позивач здійснив ввезення на митну територію України та митне оформлення товару (бетонозмішувачів) у кількості 1700 штук на суму 177 888,00 дол. США, 5206 штук на суму 473 956,00 дол. США та 2358 штук на суму 258 910,00 дол. США.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару (бетонозмішувачів), позивач подав митному органу декларації митної вартості, якими до митного оформлення в режимі імпорт – 40 заявлений відповідний товар, зокрема: від 16.01.2015 року № 902030000/2015/300141, від 16.01.2015 року № 902030000/2015/300126 та від 22.01.2015 року № 902030000/2015/300231, за цінами, визначеними в комерційних інвойсах - 177 888, 00 дол. США, 473 956, 00 дол. США та 258 910, 00 дол. США.

Позивачем для здійснення митного контролю та митного оформлення, а також підтвердження заявленої ним митної вартості товарів (бетонозмішувачів), одночасно з подачею ВМД, були подані митному органу товаросупровідні документи (контракти та додаткові угоди до них, коносаменти, інвойси, прайс-листи, сертифікати походження товару, документи на транспортні витрати та витрати на страхування, міжнародні транспортні накладні та ін.).

Рішеннями митниці про коригування митної вартості товарів від 16.01.2015 року № 902000003/2015/300140/2, від 16.01.2015 року № 902000003/2015/300078/1 та від 22.01.2015 року № 902000003/2015/300223/2, позивачу було скориговано заявлену за цінами контрактів митну вартість товару (бетонозмішувачів), а саме: суму 177 888,00 дол. США на 193 236,82 дол. США, суму 258 910,00 дол. США на 274 998,50 дол. США, суму 443 176,00 дол. США на 478 113,90 дол. США.

Згідно рішення від 16.01.2015 року № 902000003/2015/300140/2 митницею встановлено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, а саме: відсутні всі відомості щодо ціни яка була фактично сплачена або підлягає сплаті: (з/е контракт № 344 від 08.04.2013 декларантом митниці до митного оформлення не надано); в наданих декларантом документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості: (відсутні документи від перевізника), що підтверджують вартість перевезення, як вимагає частина 2 статті 53 Митного кодексу України, в наданих документах відсутні відомості щодо вартості упаковки або щодо включення її вартості до ціни товару; внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товарів за ціною угоди. Також, митницею встановлено невідповідність заявленої декларантом митної вартості та вартості ідентичних товарів, які продавались на експорт в Україну за одним контрактом, на однакових комерційних умовах, у максимально наближений період до ввезення даної партії, митниці не надано об'єктивні, документально підтверджені дані, які піддаються обчисленню щодо зменшення вартості товару як складової митної вартості (порівняно з наявною інформацією про вартість ідентичного товару), а також у митниці відсутні відомості про вартість упаковки або щодо її включення до ціни товару, у зв’язку з чим у митниці відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. У митниці наявна інформація про вартість ідентичних товарів, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період до ввезення даної партії (числове значення вартості товарів відповідно МД № 902030000/2014/302456, 902030000/2014/302413).

Зважаючи на вищевикладене, у митниці наявні підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не є об'єктивною, документально підтвердженою та не піддається обчисленню, що суперечить визначенню «дійсної вартості товару» в розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі від 30.10.1947, на якій повинна ґрунтуватись митна вартість.

У зв’язку з зазначеним, позивача було зобов’язано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митої вартості товарів, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, прайси, специфікації виробника товару; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

Згідно рішення від 22.01.2015 року № 902000003/2015/300223/2 митницею встановлено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, а саме: наявні розбіжності в документах наданих митниці, а також відсутні відомості щодо ціни яка була фактично сплачена або підлягає сплаті: (в інвойсі № YMD-ВUD-2015002 від 07.12.2014 року зазначені умови оплати відстрочки платежу - 150 днів з дати коносамента. Митницею встановлено невідповідність заявленої декларантом митної вартості та вартості ідентичних товарів, які продавались на експорт в Україну за одним контрактом, на однакових комерційних умовах, у максимально наближений період до ввезення даної партії, митниці не надано об'єктивні, документально підтверджені дані, які піддаються обчисленню щодо зменшення вартості товару як складової митної вартості порівняно з наявною інформацією про вартість ідентичного товару (відомості заявлені в інвойсі № YMD-ВUD-2015002 від 07.12.2014 року щодо вартості товару, з урахуванням умов оплати, не відповідають умовам пункту 3.7. контракту від 08.04.2013 року № 335). У митниці наявна інформація про вартість ідентичних товарів, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період до ввезення даної партії товару (числове значення вартості товарів відповідно МД № 902030000/2014/302315).

Зважаючи на викладене, у митниці наявні підстави зважати, що заявлена декларантом митна вартість не є об'єктивною, документально підтвердженою та не піддається обчисленню, що суперечить визначенню «дійсної вартості товару» в розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі від 30.10.1947, на якій повинна ґрунтуватись митна вартість.

У зв’язку з зазначеним, позивача було зобов’язано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митої вартості товарів, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, прайси, специфікації виробника товару; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

Згідно рішення від 16.01.2015 року № 902000003/2015/300078/1 митницею встановлено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, а саме: наявні розбіжності в документах наданих митниці, а також відсутні відомості щодо ціни яка була фактично сплачена або підлягає сплаті: (в інвойсі № YМD-BUD-2015001 від 02.12.2014 року зазначена адреса продавця, яка не відповідає адресі продавця згідно з/е контракту від 08.04.2013 року № 335; в наданих декларантом документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відсутні документи від перевізника, що підтверджують вартість перевезення; відсутні відомості щодо вартості упаковки або щодо включення її вартості до ціни товару). У митниці наявна інформація про вартість ідентичних товарів, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період до ввезення даної партії товару (числове значення вартості товарів відповідно МД № 902030000/2014/302315).

Зважаючи на викладене, у митниці наявні підстави зважати, що заявлена декларантом митна вартість не є об'єктивною, документально підтвердженою та не піддається обчисленню, що суперечить визначенню «дійсної вартості товару» в розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі від 30.10.1947, на якій повинна ґрунтуватись митна вартість.

У зв’язку з зазначеним, позивача було зобов’язано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митої вартості товарів, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, прайси, специфікації виробника товару; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

Згідно наведених рішень про коригування митної вартості товарів, митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договорів щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки подані позивачем документи містять неповні дані про митну вартість товару та обраний метод її визначення, а також неподані додаткові документи на вимогу митного органу.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звертався до відповідача з проханням скасувати спірні рішення, надаючи додаткові докази (документи) щодо визначення митної вартості товару (бетонозмішувачів), зокрема, копії контрактів, коносаментів, CMR, інвойсів та їх перекладів, сертифікатів походження, експертних декларацій, довідок про транспортні витрати, страхових сертифікатів, прайс-листів компаній TIYA INTERNATIOBAL CO., LTD та SUXHOU YMD MACHINERY CO., експертних висновків ДП «Укрпромзовнішекспертиза», за результатом розгляду яких, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для скасування рішень.

При цьому, судом встановлено, що позивачем, фактично, разом з подачею ВМД, подані митному органу необхідні (обов’язкові) документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів (бетонозмішувачів) за ціною договорів (контрактів).

Незважаючи на зазначене, а також позбавляючи позивача можливості подачі додаткових документів протягом встановленого самим же митним органом 10-ти денного строку для їх подачі, відповідач прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, якими скоригував митну вартість товарів за ціною ідентичних товарів, проданих на експорт в Україну у максимально наближений період до ввезення товару позивачем.

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач здійснює імпортування на територію України мультиварок.

Так, між позивачем (покупець) та фірмою GUANGDONG MEIMAN GROUP ZHUHAI MEIMAN ELECTRICAL APPLIANCE CO., LTD (Китай) укладено контракт від 24.09.2014 року № 449, за умовами якого, Продавець продає, а Покупець купує з доставкою на територію України морським транспортом (доставка на умовах FOB китайський порт згідно правил INCOTERMS 2000) товари – мультиварки, приладдя та запасні часини до них, у відповідності до з Проформа-Інвойсом або Інвойсом, які оформляються на кожну партію товару та визначають асортимент, кількість, загальну вартість товару, строк поставки товару і порядок розрахунків.

Відповідно до комерційних інвойсів № GDMM20141111YLCI від 11.11.2014 року та № GDMM20141118YLCI від 18.11.2014 року, позивач здійснив ввезення на митну територію України та митне оформлення товару (мультиварок) у кількості 2184 штук на суму 31 995,60 дол. США та 4764 штук на суму 63 991,20 дол. США.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару (мультиварок), позивач подав митному органу декларації митної вартості, якими до митного оформлення в режимі імпорт – 40 заявлений відповідний товар, зокрема: № 902030000/2015/300057 та № 302030000/2015/300204, за цінами, визначеними в комерційних інвойсах – 31 995,60 дол. США та 63 991,20 дол. США.

Позивачем для здійснення митного контролю та митного оформлення, а також підтвердження заявленої ним митної вартості товарів (мультиварок), одночасно з подачею ВМД, були подані митному органу товаросупровідні документи (контракт; коносаменти; інвойси; прайс-листи виробника товару; міжнародні транспортні накладні; платіжні документи, що підтверджує вартість товару; декларації відповідності; резервна позиція; сертифікати про походження товару; документи на підтвердження вартості перевезення товару та його страхування, та ін.).

Рішеннями митниці про коригування митної вартості товарів від 12.01.2015 року № 902000003/2015/300033/2 та № 902000003/2015/300181 /2 від 21.01.2015 року, позивачу було скориговано заявлену за цінами контрактів митну вартість товару (мультиварок), а саме: суму 31 995,60 дол. США на 36 036,00 дол. США; суму 63 991,20 дол. США на 72 072,00 дол. США.

Згідно рішення від 12.01.2015 року № 902000003/2015/300033/2 митницею встановлено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, надані декларантом документи до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, а саме: відповідно до пункту 1 контракту від 24.09.2014 року №449 умови оплати зазначаються в інвойсах або проформі-інвойс, в пункті 3.2 даного контракту зазначено, умови оплати кожної окремої поставки по контракту повинні бути вказані в відповідних проформі-інвойс або в інвойсах продавця. Згідно наданого до митного оформлення інвойсу від 11.11.2014 року № GDMM20141111YLCI, зазначено 30% попередня оплата до завантаження контейнеру. Однак, до митного оформлення надано платіжні доручення № 12 та 74 сума оплати яких відрізняється від суми інвойсу, яку необхідно було б сплатити дотримуючись зазначеної умови оплати вказаної в даному інвойсі. Згідно пункту 1 контракту від 24.09.2014 №449, інвойс є невід’ємною частиною даного контракту. Додаткові угоди які б змінювали умови оплати, до митного оформлення не надано. Крім того, до митного оформлення декларантом не надано документів, які б містили інформацію щодо вартості послуг пакування та вартості тари, упаковки. Також відсутня інформація за чий рахунок здійснювалось надання послуг щодо пакування, включення або не включення вартості пакування, тари, упаковки до вартості товару. Документально не підтверджені заявлені до митного оформлення витрати на транспортування товару до порту України.

У зв’язку з зазначеним, позиву було запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митої вартості товарів, а саме: договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних з виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, виробника товару; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; перекладу наданої до митного оформлення митної декларації країни відправлення; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

Зважаючи на вищевикладене, у зв’язку з неподанням декларантом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору (контракту) не можливо.

Згідно рішення від 21.01.2015 року № 902000003/2015/300181/2, митницею встановлено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, надані декларантом документи до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, а саме: відповідно до пункту 1 контракту від 24.09.2014 року №449 умови оплати зазначаються в інвойсах або проформі-інвойс, в пункті 3.2 даного контракту зазначено, умови оплати кожної окремої поставки по контракту повинні бути вказані в відповідних проформі-інвойс або в інвойсах продавця. Згідно наданого до митного оформлення інвойсу від 18.11.2014 року № GDMM20141118YLCI, зазначено Т/Т 30% депозиту, залишок перед завантаженням контейнера. До митного оформлення надано платіжні доручення № 12 та 74 сума оплати яких відрізняється від суми інвойсу, що не піддається обчисленню. Згідно пункту 1 контракту від 24.09.2014 №449, інвойс є невід’ємною частиною даного контракту. Додаткові угоди які б змінювали умови оплати, до митного оформлення не надано. Крім того, до митного оформлення декларантом не надано документів, які б містили інформацію щодо вартості послуг пакування та вартості тари, упаковки. Також відсутня інформація за чий рахунок здійснювалось надання послуг щодо пакування, включення або не включення вартості пакування, тари, упаковки до вартості товару. Здійснений декларантом розрахунок митної вартості (вартість страхування та вартість перевезення) не відповідає наданим до митного оформлення документам (рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг та страхового сертифікату).

У зв’язку з зазначеним, позиву було запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митої вартості товарів, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних з виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, виробника товару; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

Зважаючи на вищевикладене, у зв’язку з неподанням декларантом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору (контракту) не можливо.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звертався до відповідача з проханням скасувати спірні рішення, надаючи додаткові докази (документи) щодо визначення митної вартості товару (мультиварок), зокрема, копії контракту, коносамента, CMR, інвойсів та їх перекладів, сертифікатів походження, експертних декларацій, довідок про транспортні витрати, страхових сертифікатів, платіжних доручень; прайс-листа компанії GUANGDONG MEIMAN GROUP ZHUHAI MEIMAN ELECTRICAL APPLIANCE CO., LTD, експертного висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза», за результатом розгляду яких, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для скасування рішень.

При цьому, судом встановлено, що позивачем, фактично, разом з подачею ВМД, подані митному органу необхідні (обов’язкові) документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів (мультиварок) за ціною договору (контракту).

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач здійснює імпортування на територію України електротримерів.

Так, між позивачем (покупець) та фірмою ZHEJIANG SAFUN INDUSTRIAL CO., LTD укладено контракт від 08.04.2013 року № 349, за умовами якого, Продавець продає, а Покупець купує з доставкою на територію України морським транспортом (доставка на умовах FOB китайський порт згідно правил INCOTERMS 2000) товари, зокрема, електротримери, приладдя та запасні часини до них, у відповідності до з Проформа-Інвойсом або Інвойсом, які оформляються на кожну партію товару та визначають асортимент, кількість, загальну вартість товару, строк поставки товару і порядок розрахунків.

Відповідно до комерційних інвойсів № 14BUD/SR1024-1 від 24.10.2014 року та № 14BUD/SR1024-4 від 24.10.2014 року, позивач здійснив ввезення на митну територію України та митне оформлення товару (електротримерів) у кількості 2916 штук на суму 90 935,46 дол. США та 9358 штук на суму 190 367,20 дол. США.

Позивачем для здійснення митного контролю та митного оформлення, а також підтвердження заявленої ним митної вартості товарів (електротримерів), одночасно з подачею ВМД, були подані митному органу товаросупровідні документи (контракт; коносаменти; інвойси; прайс-листи виробника товару; міжнародні транспортні накладні; декларації відповідності; резервні позиції; сертифікати про походження товару; документи на підтвердження вартості перевезення товару та його страхування, договір на перевезення та ін.).

Рішеннями митниці про коригування митної вартості товарів № 902000003/2015/300212/1 від 22.01.2015 року та № 902000003/2015/300667/2 від 19.02.2015 року, позивачу було скориговано заявлену за цінами контрактів митну вартість товару (електротримерів), а саме: суму 90 935,46 дол. США на 97 835,57 дол. США та 156 361,6020 дол. США на 170 016,40 дол. США.

Згідно рішення від 22.01.2015 року № 902000003/2015/300212/1 митницею встановлено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, надані декларантом документи до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, а саме: відповідно до пункту 1 контракту від 08.04.2013 №349 порядок оплати зазначаються в інвойсах або проформі-інвойс, в пункті 3 даного контракту зазначено умови оплати кожної окремої поставки по контракту повинні бути вказані в відповідних проформі-інвойс або в інвойсах продавця. Однак, в інвойсі наданому до митного оформлення № 14BUD/SR1024-1 від 24.10.2014 року відсутня інформація щодо порядку оплати. Згідно пункту 4 контракту від 08.04.2013 №349 зазначено, що поставка товару повинна супроводжуватись документами: інвойс, коносамент, пакувальний лист, сертифікат походження, однак до митного оформлення пакувальний лист не надано. Відправник, зазначений декларантом згідно коносаменту від 18.12.2014 № МРFВ14120700 відрізняється від відправника, зазначеного у МД. До митного оформлення не надано документів які б містили інформацію щодо вартості послуг пакування та вартості тари, упаковки. Також відсутня інформація за чий рахунок здійснювалось надання послуг щодо пакування, включення або не включення вартість пакування, тари, упаковки до вартості товару.

У зв’язку з зазначеним, позиву було запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митої вартості товарів, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних з виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, виробника товару; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

Зважаючи на вищевикладене, у зв’язку з неподанням декларантом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору (контракту) не можливо.

Згідно рішення від 19.02.2015 року № 902000003/2015/300667/2 митницею встановлено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, а саме: наявні розбіжності в документах наданих митниці, а також відсутні всі відомості щодо ціни яка була фактично сплачена або підлягає сплаті: згідно розділу 3 з/е контракту від 08.04.2013 № 349 передбачено, що умови оплати зазначаються в рахунку фактурі або проформі, але в наданому митниці рахунку від 24.10.2014 № 14BUD/SR1024-4 від 24.10.2014 року відсутні відповідні відомості, рахунок проформа митниці не надавався; в зазначеному рахунку та специфікації від 01.10.2014 № 2 відсутні відомості про умови поставки товару. У митниці відсутні всі відомості про технічні характеристики товару, які значно впливають на його вартість; відправник, зазначений декларантом згідно коносаменту відрізняється від відправника, зазначеного у МД, що може свідчити про наявність додаткового контрагента у даній з/е операції.

Митницею встановлено невідповідність заявленої декларантом митної вартості та вартості ідентичних товарів, які продавались на експорт в Україну за одним контрактом, на однакових комерційних умовах, митниці не надано об'єктивні, документально підтверджені дані, які піддаються обчисленню щодо зменшення вартості товару як складової митної вартості (порівняно з наявною інформацією про вартість ідентичного товару), у зв'язку з чим у митниці відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, у тому числі: відсутні відомості про вартість упаковки, маркування або щодо її включення до ціни товару, відсутні документально підтверджені відомості, які піддаються обчисленню від перевізника щодо вартості транспортування товару.

У зв’язку з зазначеним, позиву було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митої вартості товарів, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, виробника товару; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; копію експортної декларації; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

Зважаючи на вищевикладене, у зв’язку з неподанням декларантом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору (контракту) не можливо.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звертався до відповідача з проханням скасувати спірні рішення, надаючи додаткові докази (документи) щодо визначення митної вартості товару (електротримерів), зокрема, копії контракту, коносамента, CMR, інвойсів та їх перекладів, сертифікатів походження, експертних декларацій, довідок про транспортні витрати, страхових сертифікатів, платіжних доручень; прайс-листів компанії ZHEJIANG SAFUN INDUSTRIAL CO., LTD; експертного висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза», видаткових та податкових накладних на відвантаження товару, за результатом розгляду яких, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для скасування рішень.

При цьому, судом встановлено, що позивачем, фактично, разом з подачею ВМД, подані митному органу необхідні (обов’язкові) документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів (електротримерів) за ціною договору (контракту).

Незважаючи на зазначене, а також позбавляючи позивача можливості подачі додаткових документів протягом встановленого самим же митним органом 10-ти денного строку для їх подачі, відповідач прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, якими скоригував митну вартість товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів (за основу взято товар заявлений та оформлений у митному відношенні за МД від 24.04.2014 року № 902030000/14/301381).

Позивач вважає вищезазначені картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв’язку з чим звернувся до адміністративного суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 29 Митного кодексу України, рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Дослідивши та надавши оцінку, за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.06.2012 року набрав чинності новий Митний кодекс України (далі-Кодекс) від 13.03.2012 року № 4495-VІ, який, зокрема, встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування визначені.

Відповідно до частини 1 статті 49, частини 2 статті 51 Кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорт, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 Кодексу).

За приписами частини 2 статті 53 Кодексу, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, частиною 3 статті 53 Кодексу закріплено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем були подані митному органу документи, передбачені частиною 2 статті 53 Кодексу, необхідні для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, проте, без фактичного визначення (конкретизації) недостатності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, митним органом у порушення вимог частини 3 статті 53 Кодексу, не надаючи позивачу можливість протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, винесені оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, що суперечить вимогам митного законодавства, порушує права позивача на належний захист своїх прав та доведення правомірності і обґрунтованості заявленої ним митної вартості товару.

При цьому, за результатом дослідження та оцінки наданих позивачем у справі доказів, у суду не виникло сумнівів щодо об’єктивності та реальності заявленої ним митної вартості товарів (бетонозмішувачів, мультиварок та електротримерів) за ціною контрактів, натомість встановлено, що вона документально підтверджена.

Відповідно до частини 1-3 статті 54 Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (частина 1 статті 55 Кодексу).

Аналіз оскаржуваних рішень митного органу свідчить про те, що вони, зокрема, не містять обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом.

Згідно частини 1 статті 57 Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. (частина 2 статті 58 Кодексу).

Відповідно до частини 4,5 статті 58 Кодексу, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За правилами частини 1, 2, 4 статті 59 Кодексу, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

За правилами статті 60 Кодексу, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

За правилами частин 1, 9-12 статті 264 Кодексу, митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем з метою підтвердження заявленої ним митної вартості товару (бетонозмішувачів, мультиварок, електротримерів), подавалися митному органу відповідні обов’язкові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості імпортованих товарів, проте вони не були визнані митним органом достатніми для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.

При цьому, суд, вивчивши відповідні документи вважає їх такими, що в повній мірі ідентифікують оцінювана товари (бетонозмішувачі, мультиварки, електротримери) та містять об’єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню та підтверджують їх ціни, що підлягає сплаті на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість відповідних товарів за цінами контрактів.

Крім того, згідно експертних висновків ДП «Укрпромзовнішекспертиза», копії яких міститься в матеріалах справи, контрактна вартість товарів (бетономішалок, мультиварок та електротримерів), відповідає рівню цін компаній-виробників.

У ході судового розгляду справи, відповідач 1 не спростував договірну ціну товару, а також об’єктивну можливість і спроможність, на підставі наданих позивачем документів, визначити цю ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору за правилами, визначеними статті 58 Кодексу.

Слід зауважити при цьому, що наявність у митного органу інформації про декларування ідентичних (подібних) товарів, за більшою або меншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, країна виробництва, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів за ціною контрактів відповідачем 1 не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів судом не встановлено.

Доводи відповідача 1 про те, що надані позивачем документи містять неповні дані не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідачем 1 не зазначено, які саме документи містять неповні дані та яким чином вони впливають на правильність визначення митної вартості товарів.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товарів за ціною контрактів, а також об’єктивна можливість застосування першого методу відповідачем 1 не спростована.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що митним органом неправомірно відмовлено позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товарів за основним методом (за ціною договору).

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача 1 на ненадання позивачем додаткових документів на письмову вимогу митного органу, оскільки як вбачається з аналізу частини 3 статті 53 Кодексу додаткові документи на письмову вимогу митного органу декларант зобов’язаний надати у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, однак як встановлено судом вище та не спростовано відповідачем 1, позивачем надано усі необхідні документи.

На думку суду, неподання декларантом окремих додаткових документів не впливає на правильність визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до органу доходів і зборів для митного оформлення основними документами.

Згідно із позицією Верховного Суду України (постанова від 11.09.2012 у справі № 21-262а12), яка в силу частини 2 статті 161 та частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов’язковою для врахування при вирішенні даної справи, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних карток відмови та рішень відповідача-1 про коригування митної вартості товарів і, відповідно, про їх скасування.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішення суб’єкта владних повноважень, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться прийняття рішень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно частини 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем 1, як суб’єктом владних повноважень, належним чином не виконаний обов’язок щодо доказування з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного підприємства «Будпостач» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300212/1 від 22.01.2015 року, № 902000003/2015/300667/2 від 19.02.2015 року, № 902000003/2015/300033/2 від 12.01.2015 року, № 902000003/2015/300181/2 від 21.01.2015 року, № 902000003/2015/300140/2 від 16.01.2015 року, №902000003/2015/300078/1 від 16.01.2015 року, № 902000003/2015/300223/2 від 22.01.2015 року.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій