Справа № 2а-59/11 (2а/1323/15/12)
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/33111/13

К/800/31636/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Васильченко Н.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2013р. у справі № 2а-59/11 (2-а/1323/15/2012) за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Стрийської міської ради, Управління Держкомзему в м.Стрию, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулись з позовом в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради № 52 від 23.02.1999р. в частині, яка стосується затвердження уточненої площі та передачі у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки, уточненою площею зі 249м кв. до 309м кв. (п. 2 додатку № 2 до Рішення №52 від 23.02.1999р.);

- визнати протиправним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, яким посвідчено право приватної власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0309га, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та зареєстрований в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 1143, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, в частині посвідчення права приватної власності ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що їй, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВАВ № 417296 від 04.11.2002р. належить житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які розташовані на земельній ділянці площею 503м кв. Проїзд до будинку ОСОБА_4 проходив з АДРЕСА_1 повз будинки №№199,201,203,205,207 по АДРЕСА_2. Жителькою будинку по АДРЕСА_2, ОСОБА_7, загороджено проїзд металевою огорожею, що створило неможливість проїзду до її будинку, а іншого заїзду до будинку нема, також обмежується доступ до земельної ділянки автомобілів швидкої допомоги, пожежних автомобілів.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.08.2012р. позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №52 від 23.02.1999р. в частині, яка стосується затвердження уточненої площі та передачі у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки, уточненою площею зі 249м кв. до 309м кв. (п. 2 Додатку №2 до Рішення №52 від 23.02.1999р.), власником якого з 31.12.2004р. по даний час є ОСОБА_6 в порядку дарування. Визнано протиправним та скасовано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який посвідчує право приватної власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0309га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрований в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №1143, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, в частині посвідчення права приватної власності ОСОБА_7, власником якої є ОСОБА_6 на земельну ділянку загального користування - проїзд до житлових будинків №№199,201,203,205,207 по АДРЕСА_2 площею 60м кв.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2013р. постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.08.2012р. скасовано, а позов ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі ст.ст. 99-100 КАС України, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для його поновлення.

На ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2013р. надійшли касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про її скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Рішенням Стрийського міськвиконкому №245 від 23.06.1998р. ОСОБА_7 передано у приватну власність 249м кв. земельної ділянки у АДРЕСА_2, а Рішенням №52 від 23.02.1999р. їй додатково передано у приватну власність 60м кв. за цією ж адресою, що всього становить 309м кв. земельної ділянки, якою в даний час користується ОСОБА_6, на підставі Договору дарування земельної ділянки від 31.12.2004р.

Вважаючи такі дії неправомірними позивачі і звернулись з даним позовом.

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що згідно із вимогами ст.4 ч.4 ЗК УРСР, не можуть передаватись у колективну або приватну власність землі загального користування населених пунктів, в тому числі, проїзди. А оскільки спірна земельна ділянка використовувалась як проїзд загального користування, то суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Натомість залишаючи без розгляду позовну заяву суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачами подано даний позов з пропуском строку звернення до адміністративного суду за відсутності поважних причин для його поновлення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржує рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради № 52 від 23.02.1999р. в частині, яка стосується затвердження уточненої площі та передачі у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки, уточненою площею зі 249м кв. до 309м кв. Однак, позовна заява подана до суду 21.10.2010 року.

Як зазначено судом апеляційної інстанції, під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_4 зазначив, що про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_7 його довірителю: ОСОБА_4 було відомо з моменту приватизації цієї земельної ділянки. Однак, у будинку по АДРЕСА_1 проживали батьки ОСОБА_4, які не хотіли псувати відносини із сусідами, а тому не звертались до суду із позовом про скасування Рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_7

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 99 КАС України (в редакції станом на час звернення з позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: