Справа № 2а-17777/11/2670
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2012-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

м. Київ

16 березня 2012 року 11:00 год. № 2а-17777/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секре тарі судового засідання ОСОБА_1,

за участю представників: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольтенія Білд" (далі ТОВ "Ольтенія Білд") до Державної по даткової інспекції у Святошинському районі м. Києва (далі ДПІ) про визнання протиправними дій та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ТОВ "Ольтенія Білд" просить визнати протиправними дії ДПІ щодо відмови у прийнятті податкової декларації з ПДВ за березень 2011р. та податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011р., а також скасувати рішення ДПІ від 06.05.2011р. № 10365/10/28-323 про не визнання зазначених податкових декларацій.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов. Позов обґрунтовано достовірністю вказаного позивачем у поданих податкових деклараціях місцезнахо дження, а також відсутністю у відповідача повноважень на прийняття рішення про невизнання податкових декларацій.

Представник відповідача не визнала позов. Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на недостовірність вказаного позивачем у деклараціях місцезнаходження, оскільки за даною адресою підприємство не знаходиться.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з такого.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Водночас п. 49.11 ст. 49 ПК передбачено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Положення ст. 49 ПК встановлюють порядок, спосіб і межі необхідних правомір них дій органу державної податкової служби при одержанні податкової декларації, у т.ч. визна чають порядок неприйняття податкової декларації.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення ДПІ від 06.05.2011р. № 10365/10/28-323, відповідачем не визнано подані пози вачем декларації з ПДВ за березень 2011р. та з податку на прибуток за І квартал 2011р. як податкову звітність.

Проте ПК такої процедури і повноважень органів державної податкової служби не пе редбачає, натомість Закон України від 21.12.2000р. № 2181-III "Про порядок погашення зобо в'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 якого передбачав можливість податкового органу не визнати податкову декларацію, втратив свою чинність. Вважаючи, що податкові декларації позивача подані з порушенням вимог п. 48.3 і п. 48.4 ст. 48 ПК, відповідач зобов'язаний був згідно з п. 49.11 ст. 49 ПК прийняти рішення про відмову у її прийнятті, чого зроблено не було.

За таких обставин, рішення відповідача від 06.05.2011р. № 10365/10/28-323 про невиз нання податкових декларацій позивача з ПДВ за березень 2011р. та з податку на прибуток за І квартал 2011р. суперечить п. 49.11 ст. 49 ПК, в силу чого таке рішення не можна вважати законним.

Оцінюючи обґрунтованість причин невизнання податкової декларації в контексті положень ПК, суд зазначає наступне.

Оскаржуване рішення прийнято відповідачем у зв'язку з недостовірністю місцезнахо дження (місце проживання) платника податків, про що вказано в рішенні.

Згідно з п. 48.3 ст. 48 ПК у податковій декларації зазначається місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

У графі 6 декларацій з ПДВ за березень 2011р., а також у графі 5 декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011р. пози вачем зазначено місцезнахо дження юридичної особи: м. Київ, вул. Перемоги, б.9.

Наявні у справі виписка серії ААВ № 443281 і спеціальний витяг з Єдиного державно го реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідка з ЄДРПОУ АА № 403381 від 16.02.2012р. підтверджують, що на час по дання декларації з ПДВ за березень 2011р. та декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011р. достовірне офіційне зареєстроване місцезнахо дження позивача було: м. Київ, вул. Перемоги, буд. 9, реєстраційний запис про яке внесено 23.06.2009р.

Дані докази представником відповідача не заперечувалися і спростовують висновок відповідача про недостовірність вказаного позивачем місцезнахо дження в деклараціях.

Таким чином, позивачем підтверджено прямими, беззаперечними і достатніми дока зами достовір ність зазначеного в декла рації з ПДВ за березень 2011р. і декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011р. свого місцезнахо дження.

Водночас відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивача і надані останнім докази. Заперечення відповідача, в яких він посилається на не встановлення фак тичного міс цезнаходження пози вача, суд вважає необґрунтованими, оскільки дана обставина не має від ношення до порядку подання подат кових декларацій і не віднесена законом до передумов для їх прийняття податковим органом.

Відсутність юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням може мати зна-чення для внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вирішення питання про припинення цієї юридичної особи, анулюлювання реєстрації платника ПДВ тощо. Водночас незнаходження юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням не є перешкодою для подання податкових декларацій, інших звітних документів, обов'язковість подання яких передбачена законом.

З цих же мотивів суд не приймає як доказ правомірності рішення ДПІ довідку Відділу податкової міліції ДПІ від 10.03.2011р. № 3499, висновок про доцільність направлення дер жавному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за своїм місцезнахо дженням та повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 10.03.2011р. № 113/9/29-117 (форма № 18-ОПП). Крім цього, за своїм статусом зазначені документи не є остаточними, а підля гають по дальшому направленню державному реєстра тору, який в свою чергу і в установле ному ч. 12 ст. 19 Законом України від 15.05.2003р. № 755-IV "Про державну реєстрації юри дич них осіб та фізичних осіб-підприємців" порядку вживає подальших заходів.

За таких обставин невизнання відповідачем декларації позивача з ПДВ за березень 2011р. та декларації з податку на прибуток під приємства за І квартал 2011р. є необґрунто ваним і безпідставним, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позов у цій частині задоволенню.

Водночас вимога про визнання протиправними дій ДПІ щодо відмови у прийнятті дек ларації з ПДВ за березень 2011р. та декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011р. задоволенню не підлягає, з огляду на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права. Згідно з пп. 49.12.2 п. 49.12 ст. 49 ПК передбачено право платника податків оскаржити отримане рішення податкового органу про відмову в прийнятті податко вої декларації, а не його дії.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 69, 70, 71, 76, 79, 86, 138, 158163 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольтенія Білд" част ково.

2. Скасувати рішення Державної подат кової інспекції у Святошинському районі м. Киє ва від 06.05.2011р. № 10365/10/28-323.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ольтенія Білд" в задово ленні іншої частини адміністративного позову.

4. Стягнути з Державного бюджету України через відповідний орган Державної казначейської служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольтенія Білд" судовий збір у сумі 14,11 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної подат кової інспекції у Святошинському районі м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга на постанову подається до протягом 10 днів з дня отримання копії її повного тексту.

Суддя Д.А. Костенко