Справа № 806/5034/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Житомир справа № 806/5034/15

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

22 жовтня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 із позовом до Житомирської обласної державної адміністрації (далі - Житомирська ОДА) про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві ОСОБА_3 вказала, що їй було видано посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4 серії В-П №368359, як особі, яка проживала на території, яку було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю (четверта зона), яка зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Внаслідок проживання на радіоактивно забрудненій території у неї розвинулось захворювання, що згідно експертного висновку від 5 листопада 2014 року №8478 пов'язане із впливом аварії на ЧАЕС. На підставі вказаного висновку ОСОБА_3 звернулась до Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії яка встановила їй 3 групу інвалідності по захворюванню, пов'язаному з впливом аварії на ЧАЕС про що видала відповідну довідку. У лютому 2015 року позивач звернулась через Малинське міське Управління праці та соціального захисту населення до Житомирської ОДА щодо видачі їй посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, однак Житомирською ОДА їй було відмовлено у видачі вказаного посвідчення на підставі Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України". Просить визнати протиправною бездіяльність Житомирської ОДА, щодо невидачі їй посвідчення постраждалої від Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Зобовязати Житомирську ОДА видати їй посвідчення постраждалої від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Пояснив у судовому засіданні, що факт проживання ОСОБА_3 на забрудненій території та причинний звязок із шкідливим впливом катастрофи та негативних наслідків для здоровя позивача очевидний, підтверджується медичними документами та самим відповідачем не заперечується, тому у позивача є усі правові підстави для отримання посвідчення постраждалої від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені в письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.37-41). У судовому засіданні пояснила, що дійсно факт проживання на забрудненій території та захворювання позивача відповідачем не заперечується, однак до 4 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи відносились до 1 січня 2015 року особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. ОСОБА_3 видано Житомирською ОДА посвідчення потерпілої категорії 4 серії В за №368359 від 6 вересня 2010 року, яке діє лише на час проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю, як і зазначено в самому посвідченні. Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII абзац п'ятий частини 2 (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено, цим же законом виключено статтю 2 "Визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій" та статтю 23 "Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4" Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Враховуючи вказане ОСОБА_3 не може на даний час проживати у зоні посиленого радіоекологічного контролю оскільки такої зони відповідно до чинного законодавства наразі немає, як наслідок посвідчення потерпілої 4 категорії втрачає чинність. Представник відповідача також пояснила, що посвідчення категорії 1 видається наразі інвалідам з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Хоча експертним висновком комісії МОЗ і встановлено, що захворювання ОСОБА_3 пов'язане із впливом аварії на ЧАЕС, проте наявність зазначеного висновку не дає підстав для встановлення ОСОБА_3 статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення потерпілої 1 категорії, оскільки тільки наявність висновку МСЕК, виданого до 1 січня 2015 року, а не експертного висновку МОЗ, дає підстави для оформлення посвідчення 1 категорії. Крім того представник відповідача зазначила, що не оскаржує висновок МСЕК, однак ОСОБА_3 проходила огляд у Житомирській обласній МСЕК 23 січня 2015 року, тобто після набуття чинності Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII, тому на момент огляду у МСЕК позивач вже не мала статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, зясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Малинської міської ради від 2 лютого 2015 року №278 ОСОБА_3 постійно проживає або працює на території зони посиленого радіаційного контролю та що станом на 1 січня 1993 року проживала або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років у м.Малин, вул. Кучевського, 13, з 1986 року та до часу видачі довідки (а.с.18), що підтверджується також копією паспорта (а.с.11-12).

Оскільки ОСОБА_3 більше 4 років проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю, їй було видано посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4 серії В-П №368359, яке діє на час проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю (а.с.19).

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №8478 від 5 листопада 2014 року встановлено, що захворювання ОСОБА_3 повязане із впливом аварії на ЧАЕС (а.с.16).

На підставі вказаного експертного висновку ОСОБА_3 26 грудня 2014 року звернулась до Житомирської медико-соціальної комісії, яка провела огляд 23 січня 2015 року та з 26 грудня 2014 року встановила ОСОБА_3 ІІІ групу інвалідності по захворюванню, яке повязане із впливом аварії на ЧАЕС та видала про це довідку серії 12 ААА №089126 від 26 січня 2015 року (а.с.17).

2 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради із заявою щодо заміни посвідчення серії В-П №368359 на посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с.20).

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради скерувало вищевказане звернення до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.

Відповідачем були повернуті документи позивача та повідомлено останню, що підстав для оформлення посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А, згідно з чинним законодавством, немає, оскільки Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.14-15).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон України №796-XII).

Частиною 1 статті 65 Закону України №796-XII визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 4 статті 65 Закону України №796-XII видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок №51).

Положеннями абзацу першого пункту 3 Порядку №51 встановлено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Абзацом девятим пункту 10 Порядку №51 закріплено, що посвідчення видаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Питання віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначенні нормами статей 11, 14 вказаного Закону.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 11 Закону України №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу категорія 1.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України №796-XII причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Отже, з наведених норм вбачається, що у даному випадку позивачу для отримання посвідчення особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 законодавством визначено дві умови: 1. Особа повинна мати статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи, 2. Повинен бути встановлений причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня (тобто на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи) або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Статус потерпілого визначається не наявністю або відсутністю у особи посвідчення певної категорії, а законом. Тобто внесення змін Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" шляхом виключення із Закону України №796-XII пільг для громадян віднесених до 4 категорії не свідчить про те, що особа вже не є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, а лише про те, що вона більше не має пільг встановлених для 4 категорії.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" виключено також абзац пятий частини 2 (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України від 27 лютого 1991 року №791а-XII "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", що спричинило невизначеність поняття "зони посиленого радіоекологічного контролю", наведеного у пункті 4 частини 1 статті 11 Закону України №796-XII.

Однак, Додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

У пункті 4 додатку №1 постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 наведено перелік населених пунктів, які відносяться до зони посиленого радіоекологічного контролю, у тому числі до наведеного переліку включене м. Малин.

Отже, невизначеність поняття "зони посиленого радіоекологічного контролю" не є підставою для відмови у видачі посвідчення категорії 1 та невизнання особи такою, що не потерпіла від Чорнобильської катастрофи, оскільки залишається чинною постанова Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106, яка визначає перелік населених пунктів віднесених до цієї зони.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є потерпілою від чорнобильської катастрофи, її статус визначено пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону України №796-XII та підтверджено довідкою Виконавчого комітету Малинської міської ради (а.с. 18). Також ОСОБА_3 до 1 січня 2015 року мала пільги для громадян потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 19).

Між захворюванням ОСОБА_3 та катастрофою на Чорнобильській АЕС існує причинний зв'язок, що підтверджується експертним висновком №8478 від 5 листопада 2014 року (а.с. 16).

Пунктом 16 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 встановлено, що комісія визначає ступінь втрати здоров'я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до частини 1 статті 12 Закону України №796-XII та пункту 16 Положення №1317 у позивача наявна довідка Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи про встановлення інвалідності та її причинного зв'язку з Чорнобильською катастрофою (а.с. 17).

Представник відповідача посилається на те, що огляд позивача був проведений та довідка МСЕК видана вже після внесення змін до законодавства, а ОСОБА_3 мала правові підстави для отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 лише у разі видачі медико-соціальною експертною комісією довідки про встановлення причинного звязку інвалідності з Чорнобильською катастрофою до набрання чинності Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України".

На підтвердження своєї позиції представник відповідача надала лист Міністерства соціальної політики України від 8 червня 2015 року №658/20/11215 (а.с. 47).

Суд не може погодитися з такою позицією відповідача з наступних підстав.

Закон України №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" прийнятий 28 грудня 2014 року та набрав чинності з 1 січня 2015 року.

До внесення змін до законодавства ОСОБА_3 мала посвідчення 4 категорії, та вже будучи у статусі потерпілої від Чорнобильської катастрофи на підставі експертного висновку від 5 листопада 2014 року №8478, яким встановлено причинний звязок з її захворюванням, як таким, що повязане із впливом аварії на ЧАЕС - 26 грудня 2014 року звернулась до Житомирської обласної медико-соціальної комісії, яка дійсно провела огляд 23 січня 2015 року, але з 26 грудня 2014 року встановила ОСОБА_3 ІІІ групу інвалідності по захворюванню, повязаному із впливом аварії на ЧАЕС та видала відповідну довідку серії 12 ААА №089126 від 26 січня 2015 року.

Відповідач не врахував, що відповідно до пункту 8 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Позивач надала до суду роз'яснення Обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради від 1 жовтня 2015 року №656, у якому, з посиланням на Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, зазначено, що датою настання інвалідності є час надходження документів та реєстрації на комісії, у даному випадку документи щодо встановлення інвалідності ОСОБА_3 надійшли до обласної МСЕК №1 та зареєстровані 26 грудня 2014 року, з огляду на викладене інвалідність, що повязана із впливом аварії на ЧАЕС настала з 26 грудня 2014 року (а.с.23).

Таким чином судом не береться до уваги дата огляду 23 січня 2015 року та дата видачі довідки Житомирською обласною медико-соціальною комісією 26 січня 2015 року, оскільки датою встановлення інвалідності ОСОБА_3 є не дата огляду або видачі довідки МСЕК, а дата подання документів про встановлення інвалідності.

Тобто позивач будучи у статусі потерпілої від наслідків Чорнобильської АЕС ще до внесення змін у законодавство отримала інвалідність, пов'язану з наслідками аварії на ЧАЕС, а тому має право на отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності своєї бездіяльності щодо невидачі ОСОБА_3 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, а тому суд задовольняє адміністративний позов.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Житомирської обласної державної адміністрації щодо невидачі ОСОБА_3 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язати Житомирську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_3 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 974 грн 40 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської обласної державної адміністрації.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 16 листопада 2015 р.