Справа № 742/4018/15-а
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-аз/742/3/15
Єдиний унікальний № 742/4018/15-а
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2015 року Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Бездідько В.М., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Прилуцької міської ради, Прилуцької міської ради про визнання рішення недійсним, -

встановив:

19.10.2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Прилуцької міської ради, Прилуцької міської ради, в якому просить визнати недійсними рішення Прилуцької міської ради про видачу Свідоцтва про право власності серія САВ № 509936 від 18.09.2007 року на житловий будинок по вул.. Фрунзе 23 м. Прилуки Чернігівської області Чернігівській обласній спілці споживчих товариств сер. САА № 771418 від 08.07.2004 року (в частині цього ж будинку) Прилуцькому консервному заводу та рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 29.06.2004 року № 389 в частині передачі Прилуцькому консервному заводу вказаного безхозного житлового будинку.

13.11.2015р. від ОСОБА_1 надійшло клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення, до вступу в законну силу постанови суду в дію, Свідоцтва про право власності серія САВ № 509936 від 18.09.2007 року на житловий будинок по вул.. Фрунзе 23 м. Прилуки (що стосується його частини) повідомив про це державного реєстратора.

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.117,118 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд вважає, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд зазначає, що позивачем не зазначено, з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача, враховуючи заявлені позовні вимоги.

Розглянувши подане клопотання про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки воно необґрунтоване та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а правова оцінка діям відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.117, 118, 165, 185 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.М.Бездідько