Справа № 819/525/13-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Справа № 876/7308/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.04.2013р. у справі за позовом Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, в особі: Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області, про скасування постанови про застосування фінансових санкцій № 157944 від 02 січня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2013р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить відповідача скасувати постанову про застосування фінансових санкцій №157944 від 02 січня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що належний йому автомобіль «DAF 95 ХF-430» обладнаний тахографом, а тому позивач звільнений від обовязку вести індивідуальну книжку водія. При цьому, позивач покликається на те, що при складенні акту перевірки та зазначенні в ньому відомостей про відсутність у водія позивача індивідуальної контрольної книжки, інспектори ТУ ГДІАТ в Івано-Франківській області - не зясували питання про те, чи потрібна її наявність у випадку встановлення на транспортному засобі тахографа, що свідчить про недотримання контролюючими особами положень, визначених «Порядком проведення державного контролю на автомобільному транспорті» при проведенні перевірки.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.04.2013р. у задоволенні позову відмовлено. Під час судового розгляду було здійснено заміну неналежного відповідача у справі Територіальне управління Головавтотрансінспекції в Тернопільській області на належного Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, в особі: Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, подавши апеляційну скаргу, в якій зазначає, що така порушує норми процесуального та матеріального права та просить таку скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на автомобілі DAF 95XF-430, номерний знак ВО 3376АК встановлений тахограф, що підтверджується сертифікатом відповідності вимогам «зелених та безпечних» вантажівок від 19.08.2008р., а також технічною документацією самого заводу виробника на дану модель автомобіля, копія яких приєднана до позовних матеріалів. Відтак, вважає, що в даному випадку виключає необхідність застосувати у підприємницькій діяльності індивідуальної контрольної книжки водія.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не зявились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.11.2012 року, на підставі завдання від 06.11.2012 року, державними інспекторами Територіального управління ГДІАТ в Івано-Франківській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом марки «DAF 95 ХF-430», д.н.з. НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ВОС 042807, що призначений для міжнародних автомобільних перевезень, та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 31.07.2008 року ВОС 046477 належить позивачу.

За результатом проведеної перевірки складено акт №073533 від 06.11.2012 року по факту перевезення вантажу (територією України без перетину на той момент державного кордону України) здійснювалось без оформлення індивідуальної контрольної книжки водія. Як вбачається з даного акту, водієм даного транспортного засобу, на момент проведення перевірки - був ОСОБА_2.

02.01.2013 року заступником голови ліквідаційної комісії територіального управління ГДІАТ у Тернопільській області винесено постанову про застосування фінансових санкцій №157944, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції в сумі 1700 гривень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування до позивача фінансових санкцій за порушення законодавства про автомобільний транспорт було правомірним, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії МС 507801, виданого ВРЕВ УМВСУ 17.03.1999р., автомобіль належить на праві власності ОСОБА_1.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відтак, згідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій ОСОБА_2 зобовязаний надати документи для перевірки особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Зокрема, до інших документів, що передбачені законодавством та є необхідними для автомобільних перевізників (водіїв) є індивідуальна контрольна книжка водія у випадку необладнання вантажного автомобіля діючим та повіреним тахографом.

Відповідно до п.6.1 Наказу Мінтрансзвязку № 340 від 07.06.2010р. «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 14.09.2010р. за №811/18106 передбачено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а відповідно до п.6.3 цього ж наказу, до набрання чинності пунктом 6.1 цього розділу водій, який керує ТЗ, що зазначений у пункті 6.1 цього розділу та не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.П.6.1- перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн набирає чинності з 01.06.2015р., тобто до вказаного терміну водії можуть користуватися індивідуальними контрольними книжками при відсутності тахографа, з 01.06.2015р. на перерахованих автомобілях в обовязковому порядку повинні бути встановлені тахографи.

На момент здійснення інспекторами ТУ ГДІАТ в Івано-Франківській області перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів належним позивачу автомобілем «DAF 95 XF-430», призначеного для міжнародних автомобільних перевезень, Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті визначала порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах, які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, призначених для міжнародних автомобільних перевезень, та поширювалась на субєктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами, призначеними для міжнародних автомобільних перевезень, а також субєктів господарювання, які установлюють та здійснюють технічне обслуговування і ремонт тахографів.

Пунктом 1.4 вищезазначеної Інструкції №385 дано визначення термінів, які вживаються у такому значенні, зокрема:

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР;

- технічне обслуговування тахографа - технічні операції з приведення тахографа у робочий стан відповідно до інструкції його виробника, які включають активацію, зчитування даних цифрового тахографа, періодичні перевірки, ремонт, заміну тахографа або повязаного з ним устаткування, адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.6, 2.7 Інструкції №385 - пункти сервісу тахографів виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:

- установлення або заміни тахографа;

- ремонту тахографа;

- зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;

- якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

У відповідності до вимог чинного законодавства, обовязок по забезпеченню правильної експлуатації тахографа та своєчасного заповнення тахокарт та забезпеченню їх належного зберігання та представлення їх для перевірки покладається на водія, який здійснював керування транспортним засобом, обладнаним тахографом.

Так само, і обовязок по веденню індивідуальної контрольної книжки - також покладається на водія та є засобом контролю з боку водія правильності обліку його робочого часу роботодавцем при складанні графіка змінності водіїв та ведення відомості обліку робочого часу та відпочинку водія.

З огляду на вказане, - суд приходить до висновку, що на момент проведення перевірки водій був зобовязаний мати при собі індивідуальну контрольну книжку водія, а у разі обладнання автомобіля тахографом - повідомити контролюючих осіб про відсутність у нього обовязку вести індивідуальну контрольну книжку водія, надавши на підтвердження наявності та справності такого тахографа уповноваженим особам контролюючого органу відповідні документи, визначені чинним законодавством, а саме - п. 3.3 Інструкції №385, - заповнені тахокарти із відображеними на них необхідними даними у кількості, що передбачена ЄУТР.

При цьому, будь-які докази того, що позивачем надавались саме ті тахокарти, на наявність яких він покликається при зверненні до суду з даним позовом, та які б підтверджували не лише обладнання автомобіля тахографом, але і його справність при керуванні транспортним засобом на час проведення перевірки із відповідним відображенням на тахокарті всіх необхідних даних щодо роботи та відпочинку водія при керуванні транспортним засобом, позивач не надав.

Так, із копій наданих позивачем тахограм неможливо достовірно встановити те, що на дані тахограми запис інформації про рух транспортного засобу здійснювався саме при здійсненні перевезення вантажу у момент проведення перевірки інспекторами ТУ ГДІАТ в Івано-Франківській області.

Крім того, суд зазначає, що дані тахограми заповнені саме позивачем ОСОБА_1, в той час як запис відповідної інформації, у відповідності до п. 3.3 Інструкції №385, - повинен був здійснюватись тим водієм, який керував транспортним засобом на момент перевірки, та відносно якого складено Акт порушення від 06.11.2012 року, який підтверджує факт керування автомобілем водієм ОСОБА_2

Під час розгляду в апеляційній інстанції, позивач не спростував факту порушення, встановленого в акті перевірки №934 від 06.11.2012 року, та не надав суду належних та допустимих доказів неприйняття посадовими особами при проведенні перевірки до уваги наявності діючого тахографа та відсутності обовязку ведення індивідуальної контрольної книжки водієм.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

У разі відмови уповноваженої особи субєкта господарювання або водія від підписання акта перевірки субєкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

При цьому, акт перевірки №934 від 06.11.2012 року дійсно був підписаний не позивачем - ОСОБА_1, а його водієм ОСОБА_2, без зауважень та заперечень проти викладених в акті обставин.

Відтак, факт відсутності у водія транспортного засобу під час проведення перевірки індивідуальної контрольної книжки зафіксований актом проведеної перевірки №934 від 06.11.2012 року, який відповідає вимогам, визначеним Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 18.11.2006 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.04.2013р. у справі № 819/525/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_3