Справа № 804/9978/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 р. Справа № 804/9978/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юркова Е.О. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогою, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог: стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 1525,85 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що у звязку з нарощуванням податкового боргу та відсутністю своєчасного погашення узгодженого грошового зобовязання за збором за місця для паркування транспортних засобів, утворився зазначений податковий борг. Сума боргу не сплачена відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Представник позивача до судового засідання не зявився. В матеріалах справи наявне клопотання від представника ДПІ з проханням розглянути справу без участі представника позивача.
Також, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Вказаною заявою зазначено, що платником податків ФОП ОСОБА_1 були сплачені грошові кошти за податковим боргом, який заявлено до стягнення у даному позові, проте у звязку з несвоєчасним погашенням податкового зобовязання, у відповідності до ст. 129 ПК України, відповідачу була нарахована пеня у розмірі 1525,85 грн.
Представник відповідача в судове засідання не зявився про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована 26.06.2006 року як субєкт підприємницької діяльності та перебуває на податковому обліку в Лівобережній ОДПІ м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків з 26.06.2006 року.
Згідно довідки наданої позивачем, недоїмка ФОП ОСОБА_1 по збору за місця для паркування транспортних засобів, сплачений фізичними особами (код 18020200) складає 6819,44 грн., залишок несплаченої пені 1233,75 грн., штрафна санкція за невчасну сплату платежу 4357,78 грн..
За даними облікової картки платника податку, станом на 05.10.2015 року позивачем сплачено до бюджету протягом року 7311,66 грн., недоїмка 2437,22 грн., сума пені 1955,54 грн., сплачено/повернуто пені 1597,67 грн., залишок несплаченої пені 1631,62 грн., заборгованість всього 4068,64 грн.
Так, 07.08.2013 р. ФОП ОСОБА_1 до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська подано звітну податкову декларацію збору за місця для паркування транспортних засобів за півріччя 2013 року, якою задекларовано суму збору за звітній квартал у розмірі 3557,48 грн.
13.11.2013 р. ФОП ОСОБА_1 до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська подано звітну податкову декларацію збору за місця для паркування транспортних засобів за 3 квартали 2013 року, якою задекларовано суму збору за звітній квартал у розмірі 3327,96 грн.
04.02.2014 р. ФОП ОСОБА_1 до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська подано звітну податкову декларацію збору за місця для паркування транспортних засобів за 2013 рік, якою задекларовано суму збору за звітній квартал у розмірі 3098,45 грн.
04.04.2014 р. ФОП ОСОБА_1 до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська подано звітну податкову декларацію збору за місця для паркування транспортних засобів за 1 квартал 2014 року, якою задекларовано суму збору за звітній квартал у розмірі 3046,52 грн.
19.10.2014 р. ФОП ОСОБА_1 до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська подано звітну податкову декларацію збору за місця для паркування транспортних засобів за 3 квартали 2014 року, якою задекларовано суму збору за звітній квартал у розмірі 2437,22 грн.
16.01.2015 р. ФОП ОСОБА_1 до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська подано звітну податкову декларацію збору за місця для паркування транспортних засобів за 2014 рік, якою задекларовано суму збору за звітній квартал у розмірі 2437,22 грн.
Проте, позивачем в ході розгляду справи були надані копії квитанцій про сплату збору за місця для паркування транспортних засобів, а саме: від 25.12.2014р. на суму 3046,52 грн., від 25.12.2014р. на суму 2559,08 грн., від 25.12.2014р. на суму 2437,22 грн., від 13.08.2015р. на суму 2437,22 грн. та на суму 4874,44 грн.
Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська не було спростовано наявність здійснення вказаних платежів, також згадані надходження грошових сум від ФОП ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу по збору за місця для паркування транспортних засобів відображені у копії зворотного боку облікової картки платника, яка надана позивачем.
Також, у відповідності до ст.59 Податковим кодексом України Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська 25.11.2014 року було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 7508-25 про визначення суми боргу за узгодженим грошовим зобовязанням станом на 24.11.2014 року у розмірі 3842,85 грн., у тому числі пеня 200,23 грн.
Отже, ймовірні суми збору за місця для паркування транспортних засобів за періоди 2013 рік 3 квартал 2014 року увійшли до складу податкового боргу, визначеного вимогою № 7508-25 від 25.11.2014 року на суму 3842,85 грн., проте 25.12.2014 року відповідачем було здійснено погашення боргу на суму 8042,82 грн.
Крім того, відповідачем протягом 2015 року здійснено погашення боргу у розмірі 7311,66 грн.
Також слід зауважити, що позивач у поданій заяві про зменшення позовних вимог заявляє до стягнення суму пені у розмірі 1525,85 грн., поряд з тим, як за позовом, стягнення пені не є предметом позову.
Слід вказати, що на обґрунтування наявності у відповідача боргу у розмірі 1525,85 грн. позивачем надано витяг з облікової картки платника податку, де станом на 05.10.2015 року зазначено недоїмку у розмірі 2437,22 грн. та залишок несплаченої пені 1631,62 грн.
Отже, пояснення, викладені позивачем у заяві про зменшення позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Відповідно до ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом; кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
З 01.01.2011 року питання сплати грошового зобов'язання, виникнення податкового боргу платників податків та його погашення тощо регулюються введеним у дію Податковим кодексом України (надалі - Кодекс).
Згідно п.31.3. ст. 31 Кодексу, строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено податковий обов'язок платника податку сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.
Відповідно до п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
У відповідності до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Положеннями п. 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
При несплаті зобов'язання у встановлений строк виникає податковий борг, який, згідно пп. 14.1.175 ст. 14 Кодексу, становить сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій зі їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк.
Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію (п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Кодексу).
Визначення податкового боргу, надане у п.п. 14.1.175 ст. 14 Кодексу, свідчить, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченої платником податків у встановлений строк. Відповідно до п. 5 9.5 у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, що виник після надіслання (вручення) вимоги.
Погашенням податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.п. 14.1.152 ст. 14 Кодексу).
Відповідно до п.129.1 ст.129 Кодексу пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом
Згідно ст. 59 Кодексу податкова вимога надсилається (вручається) платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення(п. 59.4). У разі коли у платника податків, якому надіслано вимогу, сума боргу збільшується, погашенню підлягає всі сума боргу, що виник після надіслання (вручення) вимоги (п. 59.5).
Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4).
Згідно ст. 41 Кодексу органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах їх повноважень, є органами стягнення (виключно) (орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених ПК або іншими законами України (п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 Кодексу).
Відповідно до положень, закріплених ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Таким чином, з огляду на те, що з досліджених судом платіжних доручень вбачається, що відповідачем було сплачено заявлені у даному адміністративному спорі суми податкового зобовязання по збору за місця паркування транспортних засобів, сплачений фізичними особами - позов Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_2