Справа № 428/7173/15-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скочій Г.Д.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року справа №428/7173/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Васильєвої І.А., Гайдара А.В.,

при секретареві судового засідання Челаховій О.О.,

з участю позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2015 року у справі №428/7173/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі - УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області), відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганської області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області), в якому з урахуванням заяви про доповнення та збільшення позовних вимог просив:

1.За рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014року, який задовольнив заяву ОСОБА_2 № 69806/12 від 19 жовтня 2012 року у справі «Щукін та інші проти України», призначив справедливу сатисфакцію та зобов'язав виконати судові рішення національного суду. На підставі рішення зобов'язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку та ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області виконати наступні прохальні частини позову: 2,3,4,5.

Зобов'язати ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області відкрити виконавче провадження за рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 р., який призначив справедливу сатисфакцію та зобов'язав виконувати судові рішення національного суду по виплаті пенсії.

2.Визнати протиправними дії УПФУ м. Сєвєродонецьку Луганської області з 01.11.11р. з невиконання судових рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.04.2009 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2010 року, з невиплати пенсії по 2 групі інвалідності відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячно додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та 40 % додаткової пенсії як інваліду війни;

3. Зобов'язати УПФУ м. Сєвєродонецьку Луганської області виконати судові рішення з листопада 2011 року:

а) здійснити перерахунок та виплату державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період;

б) здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період;

в) здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії як інваліду війни 2-ї групи у розмірі 40% мінімальної пенсії за віком, визначеного Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005р. №2939-ІV.

4. Визнати бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області;.

5. Зобов'язати ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області виконати вимоги судових рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.04.2009 року, Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2010 року, Європейського суду від 13.02.2014р. та стягнути з УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області матеріальну шкоду (а. с. 1-6, 43).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2015 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено (а. с. 99-101).

Позивач на постанову суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, у зв'язку порушенням судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Вважає, що розмір належної йому пенсії має відповідати розміру, встановленому за рішеннями суддів, незважаючи на зміни в пенсійному законодавстві (а. с. 103-108).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року в адміністративній справі № 2а-389/09/1227 позов ОСОБА_2 до УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність посадових осіб УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо відновлення ОСОБА_2 підвищення пенсії по 3 групі інвалідності в разі збільшення розміру мінімальної пенсії за віком з 01.10.2007 року до 31.03.2009 року та визнано неправомірними дії у відмові перерахувати пенсію по 2 групі інвалідності з 31 березня 2009 року згідно ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

- зобов'язано УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області за період з 01.10.2007 року до 31.03.2009 року відновити ОСОБА_2 підвищення пенсії по 3 групі інвалідності в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком з 01.10.2007 року - 415,11 грн., з 22.05.2008 року - 481,00 грн., з 01.07.2008 року - 482,00 грн., з 01.10.2008 року - 498,00 грн;

зобов'язано УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, починаючи з 31 березня 2009 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по 2 групі інвалідності в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальних пенсій за віком, відповідно з встановленим Законом України та змінюючим розміром мінімальної пенсії за віком відповідно з ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і 1 захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а. с. 8-10).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року у справі №2а-389/09/1227 змінено постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року в адміністративній справі № 2а-389/09/1227, а саме, резолютивну частину постанови викладено в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_2 до УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії по інвалідності задовольнити.

Визнати протиправними дії УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 державної пенсії у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 3 групи, в розмірі меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі, меншому ніж 50 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.10.2007р. до 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. до 30.03.2009 р. включно.

Визнати протиправними дії УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у перерахунку та виплаті з 31.03.2009р. ОСОБА_2 пенсії, як інваліду 2 групи відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі: 8 мінімальних пенсій за віком державної пенсії по інвалідності та 75% мінімальної пенсії за віком додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Зобов'язати УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 за період з 01.10.2007р. до 31.12.2007р. державну пенсію по інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи, що її розмір у цей період часу складав 411,15 грн. (з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 410,0 грн., збільшеному на 1 відсоток) та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи, що її розмір у цей період часу складав 411,15 грн. (з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 410,0 грн., збільшеному на 1 відсоток).

Зобов'язати УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію по інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008р. до 31.03.2009р., враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який з 22.05.2008р. був встановлений у розмірі 481,0 грн., з 01.07.2008р. - 482,0 грн., з 01.10.2008 р. - 498 грн. з урахуванням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня встановлення 2 групи інвалідності - 31.03.2009р., з урахуванням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої розмірі мінімальної пенсії за віком дорівнюється прожитковому мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний період.» (а.с. 11-13).

До 01.11.2011 року позивачеві основна та додаткова пенсія виплачувалася в розмірі, визначеному постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року у справі №2а-389/09/1227.

З 01.11.2011 року пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», а з 01.01.2012 року - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 52-53, 67).

Рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Щукін та інші проти України» (заява № 59834/09 та 249 інших заяв) від 13 лютого 2014 року постановлено:

(a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню, та сплатити 2000 євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, чиї заяви зазначені у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, а також будь-який податок, що може нараховуватись; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Відповідно до п. 93 Додатку 1 до вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться у переліку осіб, чиї заяви визнано прийнятними. В графі «Відповідне рішення національного суду» зазначено: «Сєвєродонецький міський суд Луганської області, 10/04/2009».

16.04.2015 року на виконання до ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області надійшов дублікат виконавчого листа Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.12.2014р. у справі № 2-а-389/09 (а.с. 85).

17.04.2015 року на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області надійшла заява з додатком рішення Європейського суду з прав людини в справі «Щукін та інші проти України» про відновлення вищезазначеного виконавчого провадження та державним виконавцем, керуючись ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу (а. с. 85).

28.09.2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області, керуючись п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа в адміністративній справі №2а-389/09, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.08.2015 року у справі №428/6878/15-а, якою виконавчий лист №2а-389/09, виданий Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, визнано таким, що не підлягає виконанню (а. с. 88).

Виплата за судовими рішеннями основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком позивачу здійснювалася до 01.11.2011 року, що не оспорюється сторонами.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи, не заперечуються сторонами та не є спірними.

Колегією суддів встановлено, що першочерговим питанням, яке підлягає вирішенню та впливає на вирішення справи за суттю позовних вимог у цій справі є правомірність дій відповідача у справі - пенсійного органу щодо припинення виплати пенсії у розмірах, встановлених постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року у справі №2а-389/09/1227 та продовження виплати пенсії з 01.11.2011 року у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011р., №1210 від 23.11.2011 року.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року ( в редакція, яка діяла на момент виникнення спірних відносин, далі Закон №796) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частинами 1 та 4 ст. 54 Закону №796 визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

В той же час, Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-6 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення статей 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову N 745 від 6 липня 2011 року, якою встановлено зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначена постанова набрала чинності 23.07.2011 року (Урядовий кур'єр вiд 23.07.2011 - № 133).

Таким чином, виплата основної та додаткової пенсії відповідно статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.07.2011 року здійснюються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», прийнятою на 2012 рік, встановлено, також зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також встановлено, що у 2013 році положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктами 2 та 3 Рішення Конституційного Суду України від 13.01.2012 року № 3-рп/2012 вирішено наступне:

«2. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

3. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19,частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Відповідно до ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Колегія суддів погоджує правильність застосування судом першої інстанції ухвали Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) від 03.06.2014 року у справі Великода В.Н. проти України, в якій зазначено про те, що норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. ЄСПЛ у цьому рішенні також зазначив, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, було внесено зміни ( а. с. 78 - 82).

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми вищенаведених законів, якими регулюються спірні правовідносини, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області у невиконанні рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року в адміністративній справі № 2а-389/09/1227, починаючи з першого листопада 2011 року, а саме, невиплаті основної державної та додаткової пенсії у розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з листопада 2011 року, не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки з урахуванням вищенаведених правових норм виплата цього виду пенсійного забезпечення здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Тобто, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року в адміністративній справі № 2а-389/09/1227 станом на 01.11.2012 була виконана і подальшому виконанню не підлягала з наведених вище підстав.

Решта позовних вимог є похідними від зазначеної вимоги, внаслідок чого не підлягають задоволенню.

Крім того, слід зазначити, що позовні вимоги, які стосуються виконання постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року в адміністративній справі № 2а-389/09/1227, не підлягають задоволенню, оскільки пенсійним органом виконувалася не зазначена постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року, а постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року в адміністративній справі № 2а-389/09/1227, якою була змінена постанова суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу за суттю вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Ухвала в повному обсязі складена 17 листопада 2015 року.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 196, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2015 року у справі №428/7173/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати її складення в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді І.А. Васильєва

А.В. Гайдар