Справа № 805/2989/15-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 р. Справа № 805/2989/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб'єва І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Апеляційного суду Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення зайво сплачених коштів,

в с т а н о в и в :

Апеляційний суд Донецької області (далі -Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення грошових коштів за невідпрацьовані дні відпустки у розмірі 430,50 гривень.

Позивач вимоги обґрунтовує тим, що Відповідач, використавши відпустку за період роботи з 15 березня 2014 року по 14 березня 2015 року, звільнена з роботи 01 жовтня 2014 року, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 430,50 гривень. Оскільки Відповідачем заборгованість не погашена, просили суд задовольнити позов.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, через відділ діловодства суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву не надала, у судове засідання не з'явилась. Повідомити ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи не є можливим, оскільки остання знаходиться на непідконтрольній владі території, на телефонні дзвінки не відповідає, засоби електронного зв'язку суду не відомі. Крім того, суд зазначає, що відповідно до відповіді ГУ ДМС у Донецькій області від 26 серпня 2015 року відомості щодо місця мешкання ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи дослідивши наявні у справі докази дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Таким чином, даний адміністративний позов належить розглядати в рамках адміністративного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки Апеляційного суду Донецької області від 26 жовтня 2015 року № 125, ОСОБА_1 прийнята на службу до Апеляційного суду Донецької області 15 березня 2012 року та згідно даних графіка надання відпусток на 2014 рік, в період з 26 травня по 25 червня 2014 року, включно перебувала у щорічній відпустці.

Наказом керівника апарату Апеляційного суду Донецької області № 369к від 01 жовтня 2014 року спеціаліста І категорії відділу забезпечення діяльності судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 01 жовтня 2014 року за угодою сторін, відповідно до п. 1 статті 36 КЗпП України.

Пунктом 2 вказаного наказу передбачено зробити відрахування із заробітної плати за 14 календарних днів відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини за період роботи з 15 березня 2014 року по 14 березня 2015 року.

У відповідності до наданої позивачем довідки про доходи відповідача (зарплата за 2014 рік), у вересні 2014 року відповідачу нараховано 4 742,77 гривень, до сплати 3 714,30 гривень.

Згідно з розрахунковими листами з січня по жовтень 2014 року, за 14 календарних днів відпустки невідпрацьованої частини робочого року розмір виплачених позивачу коштів складає 430,50 гривень.

Як вбачається з вказаних розрахункових листів, позивачем заявлено до стягнення грошові кошти за невідпрацьовані дні відпустки разом з утриманими єдиним внеском у розмірі 26,26 гривні та військовим збором у розмірі 6,46 гривні.

Також, відповідно до вказаних розрахункових листів, у вересні 2014 року відповідачу виплачено 3 214,30 гривень через банк.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР "Про відпустки" встановлено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.

За приписами п.2 частини другої статті 127 Кодексу законів про працю України, передбачено, що відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки.

Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію.

Таким чином, враховуючи звільнення відповідача за власним бажанням, відповідач має повернути позивачу 397,78 гривень. Утримані суми військового збору та єдиного внеску у загальному розмірі 32,72 гривні стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі наведеного, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 72, 151-154, 160, 162, 163, 165, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Апеляційного суду Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) 397 (триста дев'яносто сім) гривень 78 копійок на користь Апеляційного суду Донецької області (код за , адреса: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Леніна, буд 10).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.