Справа № 805/4384/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"11" листопада 2015 р. м. Київ К/800/42781/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Голяшкіна О.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Донецької міської ради, Управління Держземагенства у місті Донецьку про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила :

визнати протиправною відмову Управління Держземагентства у місті Донецьку, викладену у листі від 18.12.2012 № 05-7-2;

зобов'язати Управління Держземагентства у місті Донецьку погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1;

зобов'язати Донецьку міську раду прийняти рішення про вилучення земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,1000 га із земель лісогосподарського призначення Кіровського лісництва ДП «Донецьке лісове господарство» (урочище «Флора» квартал 32,виділ.5) та переведення цієї земельної ділянки у землі комунальної власності територіальної громади міста Донецька до земель запасу житлової та громадської забудови у відповідності до норм законодавства, що діяло на момент звернення до Донецької міської ради з клопотанням про надання земельної ділянки;

зобов'язати Донецьку міську раду прийняти рішення про передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, у відповідності до норм законодавства, що діяло на момент звернення до Донецької міської ради з клопотанням про надання земельної ділянки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Управління Держземагентства у місті Донецьку, викладену в листі від 18.12.2012 № 05-7-2. Зобов'язано Управління Держземагентства у місті Донецьку погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позову та ухвалено у ній нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що виконавчий комітет Куйбишевської районної у місті Донецьку ради, розглянувши заяву позивача про відведення під індивідуальне житлове будівництво земельної ділянки, розташованої на землях державного підприємства «Донецьке лісове господарство» Кіровського лісництва урочище «Флора» квартал 32, виділ.5 (з урахуванням змін, внесених рішенням виконавчого комітету Куйбишевської районної у місті Донецьку ради від 20.01.2010 №15), прийняв рішення № 477/1 від 12.09.2007, яким вирішив клопотати перед Донецьким виконавчим комітетом про вилучення земельної ділянки площею 0,10 га із земель лісогосподарського призначення державного підприємства «Донецьке лісне господарство» з переданням у постійне користування до земель запасу міста Донецька для розвитку соціальної інфраструктури міста Донецька, а також клопотати перед Донецьким виконавчим комітетом про відведення земельної ділянки НОМЕР_1 (будівельний номер) площею 1000 м2 в урочищі «Флора» у власність ОСОБА_4 під індивідуальне житлове будівництво.

23.07.2010 Донецькою міською радою прийнято рішення № 46/154 «Про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, а також зобов'язано ОСОБА_4 у місячний строк звернутися до організації, яка має відповідну ліцензію, за укладенням договору на розроблення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки.

На виконання наведеного рішення позивач звернулась до землевпорядної організації, що має ліцензію на виконання відповідного виду робіт - товариства з обмеженою відповідальністю «Юзівський землемір», якою був розроблений відповідний проект землеустрою .

На замовлення позивача комунальним підприємством «Управління Генерального плану міста Донецька» у 2010 році розроблено паспорт земельної ділянки, відведеної у приватну власність для будівництва індивідуального житлового будинку, який затверджено начальником Головного управління містобудування і архітектури Донецької міської ради .

Управління Держземагентства у місті Донецьку, розглянувши проект землеустрою з відведення земельної ділянки у власність позивача для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вулиці Островського у Куйбишевському районі», керуючись Земельними кодексом України, Лісовим кодексом України та розпорядженням Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», листом від 18.12.2012 №05-7-2 відмовив позивачеві у визначенні кадастрового номера та у погодженні проекту землеустрою, оскільки спірна земельна ділянка розташована на землях лісогосподарського призначення.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналогічні правовідносини були предметом розгляду Верховним Судом України, висновки якого викладені у постанові від 24 лютого 2015 року (справа № 21-34а15).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

За таких обставин, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

За змістом частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з частиною 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 157, 220, 220-1, 223, 228, 230, 231 КАС України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року і постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року - скасувати.

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Донецької міської ради, Управління Держземагенства у місті Донецьку про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: