Справа № 0606/1591/2012
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Київ К/800/8517/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області (далі - Управління) на постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 1 листопада 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в подальшому уточненим, про: визнання незаконними дій Управління щодо перерахунку призначеного розміру пенсії до 1 серпня 2012 року; зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з 1 серпня 2012 року до того розміру, який значився до 1 серпня 2012 року та сплатити йому різницю між розміром пенсії до 1 серпня 2012 року та після 1 серпня 2012 року по день проведення перерахунку.

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 1 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року, позов задоволено. Визнано незаконними дії Управління щодо перерахунку призначеного розміру пенсії ОСОБА_2 до 1 серпня 2012 року. Скасовано рішення комісії по розгляду питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії Управління від 31 липня 2012 року в частині зменшення розміру пенсії. Зобов'язано Управління провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 1 серпня 2012 року до того розміру, який значився до 1 серпня 2012 року та сплатити ОСОБА_2 різницю між розміром пенсії до 1 серпня 2012 року та після 1 серпня 2012 року по день проведення перерахунку.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пенсійного посвідчення ОСОБА_2 є пенсіонером за віком з 13 грудня 2002 року та отримує пенсію в розмірі 2868,73 грн.

Рішенням комісії по розгляду питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії Управління від 31 липня 2012 року позивачу зменшено розмір пенсії та вказано, що він працював в Спільному об'єднанні «Монголросцветмет» і з наданих до Управління документів немає можливості встановити чи проводилась сплата страхових внесків до органів соціального та пенсійного страхування, а тому відсутні підстави для врахування при встановленні розміру пенсії заробітку позивача за період роботи в СО «Монголросцветмет».

При цьому, як встановлено судами, зменшуючи розмір пенсії позивача, відповідач не виключив час його роботи в Спільному Монголо-Російському об'єднанні «Монголросцветмет» з його страхового стажу.

Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсію.

Як встановлено судами на підставі трудової книжки позивача та довідок №202 від 11 червня 1990 року, №3/121 від 19 березня 1997 року, позивач працював в спільному Монголо-Російському об'єднанні «Монголросцветмет» з 25 червня 1985 року по 31 грудня 1987 року та з 9 березня 1993 року по 22 березня 1997 року та отримував заробітну плату.

Згідно зі статтями 14,15,20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обов'язок зі сплати до цільових фондів страхових внесків із заробітної плати робітника у встановленому законом порядку покладено на страхувальника (роботодавця).

Відповідно до статті 1 Угоди між СРСР та Монгольською Народною Республікою про співробітництво в галузі соціального забезпечення, підписаної 6 квітня 1981 року й ратифікованої 2 грудня 1981 року, що набула чинності з 28 січня 1982 року, ця Угода стосується всіх видів соціального забезпечення громадян, які встановлені і будуть встановлені законодавством Договірних сторін.

Статтею 4 даної Угоди передбачено, що при призначенні пенсії повністю зараховується трудовий стаж, набутий на території обох Договірних Сторін і підтверджений компетентними органами тієї Договірної сторони, на території якої набутий стаж.

Таким чином, суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку про те, що пенсія позивачу до 1 серпня 2012 року була правомірно нарахована з урахуванням його роботи в СО «Монголросцветмет».

Натомість, Управління не надано суду доказів того, що позивач, звертаючись до Пенсійного фонду, надав неправдиві відомості, які стали підставою для призначення йому пенсії в більшому розмірі.

Твердження ж відповідача про невідрахування із заробітної плати позивача за час його роботи у СО «Монголросцветмет» страхових внесків є лише припущеннями, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів на їх підтвердження, як і не доведено у відповідності до приписів частини 2 статті 71 КАС України правомірності прийнятого ним рішення від 31 липня 2012 року про зменшення розміру пенсії позивача.

За наведеного, судова колегія Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами попередніх інстанцій судових рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 1 листопада 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб