Справа № 1316/1857/12, 2а-450/26/13
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 р. Справа № 876/12817/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання частково недійсним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

23.04.2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просив визнати частково недійсним та скасувати рішення відповідача № 250 від 12.05.2008 року в частині передачі безоплатно ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га призначеної для обслуговування житлового будинку в с. Милошовичі Пустомитівського району Львівської області.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем з порушенням статті 83 Земельного кодексу України, оскільки у приватну власність було передано частину землі загального користування.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано частково недійсним та скасовано рішення Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 250 від 12.05.2008 року в частині передачі безоплатно ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0, 25 га, призначеної для обслуговування житлового будинку в с. Милошовичі Пустомитівського району Львівської області.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Семенівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області приймаючи оскаржуване рішення діяла всупереч Закону та з порушенням права власності ОСОБА_2, оскільки передаючи проїзд у власність відповідачу обмежила позивача у праві повноцінно користуватися своїм майном. Тому, рішення Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 250 від 12 травня 2008 року, в частині передачі безоплатно ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для обслуговування житлового будинку в с. Милошовичі Пустомитівського району Львівської області є протиправним.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, актом Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 13.04. 2008 року встановлено, що згідно з планом забудови земельної ділянки ОСОБА_4 за № 110 від 07.03.1974 року за планом проїзду - дорога загального користування довжиною 42 м, шириною 3,5 м (а.с. 7). ОСОБА_1 самовільно захопив проїзд спільного користування довжиною 12 м і шириною 3,5 м, що становить 0, 004 га, чим перегородив обслуговування господарських будівель ОСОБА_4

З матеріалів справи слідує, що земельною ділянкою, яка належала ОСОБА_4 на теперішній час володіє позивач.

Рішенням Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 250 від 12.05. 2008 року, крім іншого, вирішено передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0, 2500 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Згідно Абрису до Акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки громадян від 02.02.2008 року земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 межують одна з одною, проїзд між ними відсутній (а.с.33).

Акт Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 08.12. 2012 року підтверджує, що згідно з планом забудови земельної ділянки проїзд загального користування довжиною 42 м, шириною 3,5 м на даний час загороджено ОСОБА_1, чим перегороджено доступ для обслуговування господарських будівель ОСОБА_2(а.с.23).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної виконавчої влади здійснюють свої повноваження у межах та у спосіб, встановлений Конституцією та відповідно до законів України.

Згідно ст. 143 Конституції України - територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок.

Таким чином, у відповідності до Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями розпоряджатися землями, які перебувають у комунальній власності. Таке розпорядження вони здійснюють шляхом безоплатної передачі земель у приватну власність громадянам.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, відповідно до якої надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Разом з цим, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 83 Земельного кодексу України - землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо.

Ст. 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

З матеріалів справи слідує, що між господарствами позивача та ОСОБА_1 розміщений спільний проїзд - дорога спільного користування, що підтверджується актом Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яким, зокрема встановлено, що згідно з планом забудови земельної ділянки ОСОБА_4 (на сьогоднішній день земельної ділянки позивача) за планом проїзду - дорога загального користування має розміри: довжина 42 м., ширина 3, 5 м.

Разом з тим, згідно Абрису до Акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки громадян від 02.02.2008 року земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 межують одна з одною а, проїзд між ними відсутній.

Оскаржуваним рішенням сільської ради № 250 від 12.05.2008 року було передано позивачеві земельну ділянку площею 0, 2500 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Також оскаржуваним рішенням було передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 2500 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач не врахував необхідності облаштування загального користування для проїзду до своїх земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1

При цьому, колегія суддів зазначає, що частина земельної ділянки (проїзд), яка була передана безоплатно ОСОБА_1, не може бути передана у приватну власність, оскільки є землею загального користування.

Оскільки спірним рішенням Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області було передано ОСОБА_1 у приватну власність частину дороги, що відноситься до земель загального користування, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про його неправомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Стосовно доводів апелянта про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, то колегія суддів зазначає, що у справі відсутні відомості про те, що позивачеві було відомо про оскаржуване рішення. Крім того, як він сам зазначає, про таке рішення він дізнався під час розгляду справи про відновлення проїзду та усунення порушень в суді.

За таких обставин доводи апелянта про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду колегія суддів вважає необгрунтованими та недоведеними.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2013 року у справі № 1316/1857/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін