Справа № 808/4065/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року о 16 год. 20 хв.Справа № 808/4065/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Федорову Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними дії, скасування наказу та податкового-повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача по призначенню документальної позапланової перевірки позивача з 20.03.2015 з питань правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, за період 01.01.2013 по 31.12.2013 у зв'язку з наданням платником заперечень по акту планової перевірки від 26.02.2015 №108/08-25-17-020/НОМЕР_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №67 від 19.03.2015 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки (із змінами, внесеними наказом №69 від 23.03.2015)»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 20.04.2015.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем не правомірно призначено документальну позапланову перевірку позивача з 20.03.2015 з питань правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, за період 01.01.2013 по 31.12.2013 у зв'язку з наданням платником заперечень по акту планової перевірки від 26.02.2015 №108/08-25-17-020/НОМЕР_1, оскільки позивач в поданих запереченнях не посилався на неповне з'ясування обставин під час проведення планової перевірки, а лише вказав на неправомірність висновків контролюючого органу взагалі. Отже, вважає дії по призначенню перевірки та прийнятті наказу №67 від 19.03.2015 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» неправомірними. Крім того, представник позивача посилається на протиправність висновків контролюючого органу про не підтвердження господарських операцій укладених між позивачем та ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Грейн Опт», ТОВ «В.Г.М», ТОВ «Аквілея», оскільки такі господарські операції підтверджуються належним чином оформленими документами податкової та бухгалтерської звітності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що за результатами проведеної перевірки контролюючим органом не підтверджено фактичне здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Грейн Опт», ТОВ «В.Г.М», ТОВ «Аквілея», оскільки позивачем до перевірки не надано первинних документів, які б достовірно підтверджували реальність господарських операцій. Щодо призначення та проведення позапланової перевірки представник відповідача зазначив, що така перевірки була призначена у відповідності до Податкового кодексу України та виключно для з'ясування обставин викладених в запереченнях позивача на акт планової перевірки, а тому така перевірка жодним чином не порушила права та інтереси позивача. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що співробітниками ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт №108/08-25-17-020/НОМЕР_2 від 26.02.2015 (далі - Акт №108).

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем, серед іншого, п.138.1, 138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.164.1 ст.164, п.177.2, пп.177.5.1 п.175.5 ст.175, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в частині завищення сум витрат, що призвело до перекручення даних податкової декларації про майновий стан і доходи при визначенні сум оподатковуваного чистого доходу за 2013 рік, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 51711,39 грн.

10 березня 2015 року позивач подав до ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області заперечення на акт перевірки №108/08-25-17-020/НОМЕР_2 від 26.02.2015.

19 березня 2015 року відповідачем, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, прийнято наказ №67 від 19.03.2015 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», пунктом 1 якого призначено з 20.03.2015 документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, у зв'язку з наданням платником заперечень до акту планової документальної виїзної перевірки від 26.02.2015 №108/08-25-17-020/НОМЕР_2.

23 березня 2015 року наказом ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя внесено зміни до наказу №67 від 19.03.2015, в частині зміни особи, якій доручено проведення позапланової перевірки позивача.

В період з 20.03.2015 по 26.03.2015 співробітниками ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, у зв'язку з наданням платником заперечень до акту планової документальної перевірки від 26.02.2015 №108/08-25-17-020/НОМЕР_2, за результатами якої складено акт перевірки №276/08-25-17-020/НОМЕР_2 від 02.04.2015 (далі - Акт 276).

Під час здійснення повторної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про підтвердження висновків Акту №108 та наявність в діях позивача порушень приписів п.138.1, 138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.164.1 ст.164, п.177.2, пп.177.5.1 п.175.5 ст.175, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

20 квітня 2015 року контролюючим органом, на підставі акту перевірки №276/08-25-17-020/НОМЕР_2 від 02.04.2015, прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено позивачу податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 77576,09 грн., в т.ч. за основним платежем 51717,39 грн. та 25858,70 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Запорізькій області та ДФС України. Рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.06.2015 №432/14/08-01-10-04-13та рішенням ДФС України від 10.07.2015 №6706/99-99-10-01-03-14 скарги позивача залишені без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення - без змін.

Позивач, не погодившись з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, наказом на призначення позапланової перевірки та діями відповідача під час перевірки, звернувся з позовом до суду.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача по призначенню документальної позапланової перевірки позивача з 20.03.2015 з питань правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, за період 01.01.2013 по 31.12.2013 у зв'язку з наданням платником заперечень по акту планової перевірки від 26.02.2015 №108/08-25-17-020/НОМЕР_1, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

З матеріалів справи судом встановлено, що позапланова перевірка була призначена контролюючим органом у зв'язку з подачею позивачем заперечень на акт перевірки №108/08-25-17-020/НОМЕР_2 від 26.02.2015.

Таким чином, відповідачем правомірно та у відповідності до приписів Податкового кодексу України призначено та проведено позапланову перевірку позивача, з питань викладених в запереченнях на Акт планової перевірки.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу відповідача №67 від 19.03.2015 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки (із змінами, внесеними наказом №69 від 23.03.2015), суд зазначає наступне.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем оскаржується в даній адміністративній справі податкове повідомлення - рішення, прийняте за результатами перевірки проведеної на підставі оскаржуваного в даній справі наказу.

Суд зазначає, що оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то при розгляді даного спору про скасування наказу та дій по прийнятті такого наказу слід встановити, чи є оскаржувані акт та дії відповідача такими, що породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і впливають на його права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, а також чи буде задоволення таких позовних вимог мати своїм правовим наслідком безпосередній захист прав позивача.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.Зміст оскаржуваного наказу полягає у організації та проведенні документальної позапланової перевірки.А враховуючи те, що оспорюваний наказ контролюючим органом фактично реалізовано, а саме -здійснено перевірку, за результатами якої складено акт та прийнято податкове повідомлення - рішення, то він не породжує будь-яких юридичних наслідків для позивача.

Суд звертає увагу на те, що дії по проведенню перевірок є частиною процесу реалізації контролюючим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством.Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків.

Отже, виключно результат реалізації повноваження контролюючого органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по проведенню перевірки, після їх фактичного виконання) може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення контролюючого органу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу відповідача №67 від 19.03.2015.

Разом з тим, суд не може погодитись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення став висновок контролюючого органу про неможливість підтвердити факт здійснення господарських операцій з ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Грейн Опт», ТОВ «В.Г.М.» та ТОВ «Аквелія» з транспортування товарів до покупців, які позивачем відображені у книзі обліку доходів та витрат, як суми понесених витрат та включені до складу загальних витрат, чим відповідно порушено п.138.1, 138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.164.1 ст.164, п.177.2, пп.177.5.1 п.175.5 ст.175, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта.

Згідно п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування зменшується:

на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;

на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта;

на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат:витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно зрозділом IIIцього Кодексу.

Згідно пп.177.5.1 п.175.5 ст.175 Податкового кодексу України авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада). У разі зменшення суми отриманого доходу за попередній календарний квартал поточного року більше ніж на 20 відсотків у порівнянні з розрахунковою очікуваною сумою доходу на такий квартал платник податку має право зменшити суму авансового платежу, що підлягає сплаті у наступний строк, встановлений цим підпунктом, пропорційно зменшенню суми зазначеного доходу. Для такого зменшення суми авансового платежу фізичною особою - підприємцем до настання строку сплати такого авансового платежу до контролюючого органу подається заява у довільній формі, що містить розрахунок зменшення суми авансового платежу та коротке пояснення обставин, що призвели до зменшення суми отриманого доходу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що протягом 2013 року позивач здійснював діяльність з оптової торгівлі цукром, шоколадними та кондитерськими виробами. Для виготовлення кондитерських виробів позивачем укладено договори з ТОВ «Фабрикант» на виготовлення продукції, відповідно до умов яких ФОП ОСОБА_3 поставляє ТОВ «Фабрикант» сировину, а отримує готову продукцію.

З матеріалів справи також встановлено, що 03 січня 2013 року між позивачем та ТОВ «Капіталбуд Сервіс» укладено договір №1 на транспортне обслуговування, відповідно до умов якого виконавець - ТОВ «Капіталбуд Сервіс» забезпечує організацію автотранспортних послуг згідно попереднього замовлення замовника - ФОП ОСОБА_3 автотранспортом на наступних умовах після заявки замовника, яка може бути надана в усній або письмовій формі (а.с.111-112). Ціна послуг формується виконавцем, узгоджується з замовником і складається із обсягу наданих послуг за місяць. Приймання - передача виконаних робіт здійснюється в кінці кожного місяця, про що сторони складають відповідний акт.

На підтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ «Капіталбуд Сервіс» до матеріалів справи надано акти здачі - приймання робіт (надання послуг), податкові накладні, рахунки на оплату (а.с.113-118).

Крім того, судом встановлено, 03 травня 2013 року між позивачем та ТОВ «Грейн Опт» укладено договір №1 на транспортне обслуговування, відповідно до умов якого виконавець - ТОВ «Грейн Опт» забезпечує організацію автотранспортних послуг згідно попереднього замовлення замовника - ФОП ОСОБА_3 автотранспортом на наступних умовах після заявки замовника, яка може бути надана в усній або письмовій формі (а.с.119). Ціна послуг формується виконавцем, узгоджується з замовником і складається із обсягу наданих послуг за місяць. Приймання - передача виконаних робіт здійснюється в кінці кожного місяця, про що сторони складають відповідний акт.

На підтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ «Грейн Опт» до матеріалів справи надано акти здачі - приймання робіт (надання послуг), податкові накладні, рахунки на оплату (а.с.120-134).

Також, судом встановлено, що 01.10.2013 між позивачем та ТОВ «В.Г.М.» укладено договір №1 на транспортне обслуговування, відповідно до умов якого виконавець - ТОВ «В.Г.М.» забезпечує організацію автотранспортних послуг згідно попереднього замовлення замовника - ФОП ОСОБА_3 автотранспортом на наступних умовах після заявки замовника, яка може бути надана в усній або письмовій формі (а.с.135). Ціна послуг формується виконавцем, узгоджується з замовником і складається із обсягу наданих послуг за місяць. Приймання - передача виконаних робіт здійснюється в кінці кожного місяця, про що сторони складають відповідний акт.

На підтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ «В.Г.М.» до матеріалів справи надано акти здачі - приймання робіт (надання послуг), податкові накладні, рахунки на оплату (а.с.136-138).

Крім того, 01.03.2013 між позивачем та ТОВ «Аквілея» укладено договір №1 на транспортне обслуговування, відповідно до умов якого виконавець - ТОВ «Аквілея» забезпечує організацію автотранспортних послуг згідно попереднього замовлення замовника - ФОП ОСОБА_3 автотранспортом на наступних умовах після заявки замовника, яка може бути надана в усній або письмовій формі (а.с.139). Ціна послуг формується виконавцем, узгоджується з замовником і складається із обсягу наданих послуг за місяць. Приймання - передача виконаних робіт здійснюється в кінці кожного місяця, про що сторони складають відповідний акт.

На підтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ «Аквілея» до матеріалів справи надано акти здачі - приймання робіт (надання послуг), податкові накладні, рахунки на оплату (а.с.140-145).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а так як дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо безпідставності формування валових витрат та незаконності віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту за даними операціями є необґрунтованим, що зумовлює відсутність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Крім того, суд звертає увагу, що в акті перевірки жодних зауважень щодо правильності оформлення первинних бухгалтерських документів підприємства не міститься.

Щодо посилання представника відповідача на відсутність у контрагентів позивача власних транспортних засобів, суд зазначає, що відповідно до вищевказаних договорів про надання транспортних послуг контрагенти позивача зобов'язувались надати позивачу послуги з організації автотранспортних послуг, при цьому суд зазначає, що ані укладені договори, ані чинне законодавство не забороняє автотранспортним підприємствам орендовані транспортні засоби та третіх осіб для виконання умов укладених договорів.

Стосовно відсутності товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що товарно-транспортна накладна є документом який підтверджує лише факт перевезення вантажу з пункту навантаження до пункту відвантаження та не може свідчити про наявність чи відсутність господарських операцій взагалі. Товарно-транспортні накладні повинні досліджуватись контролюючим органом виключно в сукупності з іншими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Крім того, до суду не надано доказів наявності обвинувального вироку відносно посадових (службових) осіб ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Грейн Опт», ТОВ «В.Г.М.» та ТОВ «Аквелія» та наявності рішення суду про визнання угод недійсними.

Відповідно до п.1,3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідач діяв при помилковому розумінні норм чинного законодавства, а також необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене,суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення рішення від 20.04.2015 № .

Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара