Справа № 809/383/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Справа № 876/5925/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Яремака Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року в адміністративній справі № 809/383/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (надалі - ФОП ОСОБА_4) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі - Долинська ОДПІ) від 12.01.2015 року за № , який щодо неї застосовано фінансову санкцію в розмірі 89655 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що її неправомірно притягнули до відповідальності, оскільки в акті перевірки її прізвище вказане «Комар», а не «ОСОБА_4»; тобто до відповідальності притягнуто іншу особу.

Крім того, у відповідача не було підстав для застосування штрафних санкцій, оскільки вся готівка за період з 12.09.2014 року по 16.12.2014 року була оприбуткована нею в касі, включена до щомісячних звітів та річної декларації, яка здана в Долинську ОДПІ, і з цієї всієї суми проведена оплата податку на розвиток виноградарства та городництва.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Долинська ОДПІ, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що факт порушення підтверджується матеріалами перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом у межах компетенції із застосуванням чинного нормативного акта. При цьому невірне зазначення прізвища позивача не впливає на факт встановлення порушення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як видно із матеріалів справи, 17.12.2014 року посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці - кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована по АДРЕСА_1, суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_4 (реєстраційний номер/ідентифікаційний код НОМЕР_2), про що складено акт перевірки від 17.12.2014 року за № 18/09-19-21-11/1/НОМЕР_2 (надалі - Акт перевірки).

Згідно із Актом перевірки ФОП ОСОБА_4 не було забезпечено зберігання використаних книг розрахункових операцій, а саме: на час перевірки відсутня книга обліку розрахункових операцій (надалі - КОРО) (зі слів підприємця втрачена 27.08.2014 року); не оприбуткована готівка в касі на підставі фіскальних звітних чеків за №№ 874 - 959 за період з 12.09.2014 року до 16.12.2014 року на загальну суму 17931,50 грн; не здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО - не підклеєні фіскальні звітні чеки на відповідних сторінках КОРО, не виконані щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків.

Вказаними діями позивач порушила вимоги статті 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», абзацу третього пункту 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 року «Про затвердження Положення проведення касових операцій в національній валюті в Україні» та пункту 6.4 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 28.08.2013 року за № 417 (а.с. 16 - 17, 63).

На підставі Акта перевірки та відповідно до встановлених порушень Долинською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» від 12.01.2015 року за №000002210 про застосування до позивача, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р. за № 436/95, штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 89655,00 грн.

Як встановлено судом, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 19.08.2014 р. поміняла прізвище на «ОСОБА_4» у зв'язку з одруженням. Згідно її зави від 22.10.2014 р. відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції вважав, що висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства суперечать фактичним обставинам справи, зроблені всупереч норм закону, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Вказані висновки суд обгрунтовував тим, що в акті перевірки зазначено про те, що готівка в касі не оприбутковувалась позивачкою з 27.08.2014 р. через те, що вона вказаного числа втратила КОРО. Дата втрати встановлена зі слів ФОП ОСОБА_4 Будь-яких об'єктивних даних про саме цю дату втрати книги обліку в акті не зазначено і докази цього відсутні.

У судовому засіданні представник позивача вказав на те, що КОРО втрачена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 16.12.2014 року, на підтвердження чого подав суду оголошення в газеті «Добра справа» за 19.12.2014 року № 51 (360) (а.с.105).

Згідно із письмовим поясненням позивача від 14.04.2015 р., яке було надано до суду, під час перевірки 17.12.2014 р. вона себе погано почувала, так як перебувала на п'ятому місяці вагітності, тому дату втрати книги обліку - 27.08.2014 р. вказала помилково. Зазначила, що готівку в касі оприбутковувала в повному обсязі, що підтверджується денними звітами реєстратора розрахункових операцій, конструкція та програмне забезпечення якого діють таким чином, що дані про оприбуткування готівки в касі автоматично направляються на електронну адресу податкового органу. Також, оприбуткування нею готівки в касі протягом серпня - грудня 2014 року підтверджується звітом «Про використання розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)», який поданий до Долинської ОДПІ (а.с.97 - 99).

Суд не взяв до уваги пояснення позивачки, дане нею 17.12.2014 року працівникам ДПІ у ході перевірки щодо дати втрати КОРО (а.с.71) і вказав, що інші докази на підтвердження неоприбуткування позивачем готівки в касі протягом серпня - грудня 2014 року в справі відсутні.

Враховуючи те, що КОРО була втрачена та не досліджувалася працівниками податкового органу в ході перевірки, Долинська ОДПІ неправомірно застосувала штраф до ФОП ОСОБА_4

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (надалі - Положення № 637) оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Положення № 637 готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день її одержання) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Відповідно до статті 2 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п. 1.2 Положення № 637 КОРО - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність законодавчо встановлених послідовних дій, а саме: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Таким чином, невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/96 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

У ході перевірки було встановлено відсутність КОРО (яка була втрачена позивачем 27.08.2014 р.), у зв'язку з чим не було оприбутковано готівку в касі на підставі фіскальних звітних чеків за №№ 874 - 959 грн за період з 12.09.2014 року до 16.12.2014 року на загальну суму 17931,50 грн; не здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО - не підклеєні фіскальні звітні чеки на відповідних сторінках КОРО, не виконані щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків.

Вказане підтверджується поясненнями позивача під час проведення перевірки, актом перевірки, протоколом від 17.12.2014 р. про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд не бере до уваги пояснення позивача з приводу того, що КОРО була втрачена нею 16.12.2014 року, оскільки вказане суперечить іншим дослідженим доказам, які повністю спростовують ці пояснення, в тому числі й показанням допитаного як свідка голового державного ревізора-інспектора ОСОБА_5

Про втрату КОРО 16.12.2014 року позивач не зазначала також і в позовній заяві і до проведення перевірки не давала оголошення в пресі про втрату цієї книги.

З огляду на зазначене, відсутність на час здійснення розрахункових операцій у позивача КОРО, і як наслідок цього, відсутність записів про готівкові надходження в КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО, є порушенням порядку оприбуткування готівки, а відповідно правомірним є і застосування фінансових санкцій до позивача за неоприбуткування готівки в касі.

Вказане цілком узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в рішенні від 15.10.2013 р. у справі № 21-247а13, відповідно до якої у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій пункту 1 Указу № 436/95).

Відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року в адміністративній справі № 809/383/15 скасувати.

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Постанова складена у повному обсязі 09 листопада 2015 року.