Справа № 826/21925/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2015 року 17:39 № 826/21925/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт»
до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.08.2015 № /3181/549, -
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» (надалі - позивач або ПАТ «Київський річковий порт») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області (надалі - відповідач або ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 № /3181/549.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконність висновків акта ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області від 27.08.2015 № 1692/1501/03150071 про допущення ПАТ «Київський річковий порт» випадків порушення граничних строків сплати сум грошових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення, та відповідно про протиправність винесеного за наслідками камеральної перевірки податкового повідомлення-рішення від 28.08.2015 № /3181/549. Зокрема, позивач вказує на помилковість обрахунку контролюючим органом граничних строків сплати сум грошових зобов'язань, задекларованих товариством у податкових розрахунках з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 1-ий квартал 2014 року (звітний від 28.08.2014) та за 2-ий квартал 2014 року (звітний від 28.08.2014 та уточнюючий від 10.11.2014) та 3-ій квартал 2014 року (звітний від 10.11.2014). Також, на думку позивача, своєчасність виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.12.2013 по справі № 2а-17112/12/2670 з питання розстрочення виконання судового рішення (постанова суду від 21.01.2013) не може бути предметом камеральної перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні у справі 20.10.2015 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в призначеному судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на правову позицію наведену в письмових запереченнях (вх. № 01-5/8719/15 від 06.10.2015).

В судовому засіданні 20.10.2015 представники сторін заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на підставі чого суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думки представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 27.08.2015 працівником ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області була проведена камеральна перевірка з питання своєчасності сплати ПАТ «Київський річковий порт» плати за користування надрами, визначеної платником у податкових розрахунках поданих до податкової інспекції за 1-ий квартал 2014 року (реєстр. № від 28.08.2014), 2-ий квартал 2014 року (реєстр. № від 28.08.2014), 2-ий квартал 2014 року (уточнюючий, реєстр. № від 10.11.2014), 3-ий квартал 2014 року (реєстр. № від 10.11.2014), та згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 24.12.2013 № 2а-17112/12/2670, за результатами якої складений акт від 27.08.2015 № 1692/1501/03150071.

Під час проведення вказаної перевірки перевіряючим встановлено порушення товариством строків сплати самостійно визначених податкових зобов'язань з плати за користування надрами, передбачених п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України, а саме:

- суму податкового зобов'язання у розмірі 8 500 грн. по граничному терміну сплати 19.11.2012 фактично погашено 25.08.2015, кількість днів затримки спати становить 1009 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 8 500 грн. по граничному терміну сплати 19.11.2012 фактично погашено 25.08.2015, кількість днів затримки спати становить 1009 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 8 500 грн. по граничному терміну сплати 19.11.2012 фактично погашено 25.08.2015, кількість днів затримки спати становить 1009 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 8 500 грн. по граничному терміну сплати 19.11.2012 фактично погашено 19.08.2015, кількість днів затримки спати становить 1003 дні;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 8 500 грн. по граничному терміну сплати 19.11.2012 фактично погашено 19.08.2015, кількість днів затримки спати становить 1003 дні;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 38 220,90 грн. по граничному терміну сплати 28.08.2014 фактично погашено 19.08.2015, кількість днів затримки спати становить 356 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 28 621,40 грн. по граничному терміну сплати 28.08.2014 фактично погашено 30.07.2015, кількість днів затримки спати становить 336 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 11 413,60 грн. по граничному терміну сплати 28.08.2014 фактично погашено 30.07.2015, кількість днів затримки спати становить 336 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 19 019,85 грн. по граничному терміну сплати 10.11.2014 фактично погашено 19.08.2015, кількість днів затримки спати становить 282 дні;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 4 872,45 грн. по граничному терміну сплати 19.11.2012 фактично погашено 25.08.2015, кількість днів затримки спати становить 279 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 221 921,15 грн. пограничному терміну сплати 19.11.2014 фактично погашено 19.08.2015, кількість днів затримки спати становить 273 дні.

При перевірці, відповідно до тексту акта перевірки та згідно письмових пояснень представника відповідача, що надійшли на електронну адресу суду, використано додатки 2 до податкових розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 1-ий, 2-ий та 3-тій квартали 2014 року - розрахунок № 1 податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках), та відомості з АІС «Податковий блок».

28.08.2015 на підставі зазначеного акта перевірки ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Ш» за № /3181/549, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення ПАТ «Київський річковий порт» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення, код платежу 13030200, у розмірі 366 569,35 грн., всього на 1003, 356, 336, 282, 279 і 273 днів, нарахувало товариству штраф у сумі 73 313,87 грн., що складає 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 № /3181/549 протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За нормою ст. 36 цього Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Така податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання, та подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 48.1 ст. 48, п. 49.1 ст. 49 цього Кодексу).

Крім того, відповідно до абз. 1 п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Розділом ІХ ПК України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою рентної плати. Зокрема, нормами п. 257.1 - 257.3 ст. 257 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов'язань з рентної плати.

Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу (тобто, згідно пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу), подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки, в тому числі з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

У відповідності до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дана норма ст. 57 Кодексу кореспондується з нормою п. 257.5 ст. 257 ПК України, відповідно до якої сума податкових зобов'язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

При цьому в розумінні ПК України «податковим зобов'язанням» визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк)(пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України), а «грошовим зобов'язанням платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України (далі - Міндоходів) оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів встановлено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за N 217/24994 (надалі - Порядок).

Так, відповідно до пункту 3 розділу І Порядку «інтегрована картка платника» - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Згідно п. 4 розд. І Порядку облік податків, зборів та єдиного внеску ведеться підрозділами Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - Міжрегіональне ГУ), спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників (далі - СДПІ), державних податкових інспекцій в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаних державних податкових інспекцій (далі - ДПІ) відповідно до функціональних повноважень.

Пунктом 11 розд. ІІ Порядку передбачено, що форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою.

Відповідно до п. 1 і 2 розд. ІІІ Порядку нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов'язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

Також п. 4 розд. ІІІ цього ж Порядку передбачено, що нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації. Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань. При поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання.

В силу норми пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, набувають статусу податкового боргу.

Порядок погашення податкового боргу врегульований главою 9 розділу ІІ ПК України. Зокрема, п. 87.9 ст. 87 зазначеного Кодексу встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

В ході судового розгляду справи судом встановлено наявність у позивача податкового боргу з плати за користування надрами для видобування корисних копалин, що виник за попередні податкові (звітні) періоди, а саме за 2012 рік. Факт наявності такого податкового боргу позивачем не заперечувався та був встановлений в судовому порядку за результатами розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справи № 2а-17112/12/2670 за позовом ДПІ в Обухівському районі Київської області ДПС до ПАТ «Київський річковий порт» про стягнення заборгованості у сумі 511 006,90 грн.

Так, згідно тексту постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2013 по справі № 2а-17112/12/2670 у ПАТ «Київський річковий порт» на законних підставах сформувалася податкова заборгованість на загальну суму 511 006,90 грн. у зв'язку з несплатою ним самостійно нарахованого податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення згідно податкового розрахунку від 19.10.2012 в сумі 497 522,58 грн. та грошового зобов'язання, нарахованого податковим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 27.08.2012 № /2131, у сумі 16 117,61 грн. За результатами розгляду позову податкової інспекції постановлено стягнути з ПАТ «Київський річковий порт» на користь держави в особі ДПІ в Обухівському районі Київської області ДПС податковий борг у сумі 511 006,90 грн.

Згідно відомостей з електронної бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» дана постанова суду набрала законної сили 12.02.2013 та на її виконання 25.03.2013 виданий виконавчий лист.

16.12.2013 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва розстрочено виконання товариством зазначеної постанови суду від 21.01.2013 по справі № 2а-17112/12/2670 строком на 60 місяців за затвердженим графіком.

Погашення суми податкового боргу на загальну суму 42 500 грн. відбулося 19.08.2015 (три платежі по 8 500 грн. кожен) та 25.08.2015 (два платежі по 8 500 грн. кожен) за рахунок сум коштів, сплачених позивачем на виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва плати-позивача за 2015 рік (станом на 30.09.2015).

Крім того, відповідно до наявних у справі матеріалів (зокрема, податкових розрахунків позивача з плати за користування надрами для видобування корисних копалин з додатками 2, витягу з картки особового рахунку платника названої плати за 2015 рік) судом встановлено подання позивачем до ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області 28.08.2014 року додатку 2 до Податкового розрахунку за 1-ий квартал 2014 року (звітного), де товариство задекларувало податкове зобов'язання за звітний період в сумі 47 895,02 грн., 28.08.2014 - додатку 2 до Податкового розрахунку за 2-ий квартал 2014 року (звітного), де товариство задекларувало податкове зобов'язання за звітний період в сумі 66 842,31 грн., 10.11.2014 - додатку 2 до Податкового розрахунку за 2-ий квартал 2014 року (уточнюючого), де товариство збільшило суму податкового зобов'язання (66 842,31 грн.), задекларовану у звітному Податковому розрахунку за 2-ий квартал 2014 року на 19 019,86 грн., 10.11.2014 - додатку 2 Податкового розрахунку за 3-ій квартал 2014 року (звітного), де товариство задекларувало податкове зобов'язання за звітний період в сумі 226 793,60 грн.

Нарахування до сплати сум податкових зобов'язань по цих податкових розрахунках були проведені в картці особового рахунку платника плати - позивача були здійсненні 28.08.2014 року по звітних податкових розрахунків за 1-ий і 2-ий квартал 2014 року (у зв'язку з поданням товариством таких податкових розрахунків з порушенням законодавчо встановленого строку), 10.11.2014 - по уточнюючому податковому розрахунку за 2-ий квартал 2014 року (тобто, датою його подання) та 19.11.2014 - по звітному податковому розрахунку за 3-ій квартал 2014 року (хоча в даному випадку нарахування плати за користування надрами до сплати в особовій картці платника платника-позивача з урахуванням приписів норм п. 57.1 ст. 57 і п. 257.5 ст. 257 ПК України мало відбутися 20.11.2014).

Суми цих податкових зобов'язань по перелічених вище звітних і уточнюючих податкових розрахунках (додатках 2) були погашені лише 30.07.2015, 19.08.2015 та 25.08.2015 за рахунок сум коштів сплачених ПАТ «Київський річковий порт» по поточним платежам (тобто, з простроченням законодавчо граничного строку для сплати податкового зобов'язання понад 30-ь календарних днів), в порядку п. п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Документальні докази оскарження дій контролюючого органу по проведенню зарахувань сплати податкових зобов'язань, нарахованих позивачем згідно податкових розрахунків за 1-ий, 2-ий та 3-ій квартали 2014 року, в 2015 році в досудовому/судовому порядку позивачем до суду не подано.

В силу норм пп. 258.1.1 п. 285.1 ст. 285 ПК України на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

На суму податкових зобов'язань з рентної плати, що нарахована платником рентної плати за податковий (звітний) період, але не сплачена протягом 10 календарних днів, що настають за останнім календарним днем граничного строку подання податкової декларації, нараховується пеня в порядку, встановленому розділом II цього Кодексу (пп. 258.1.2 п. 258.1 ст. 258 ПК України).

Одночасно ст. 126 ПК України передбачено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За нормою п. 109.1. ст. 109 цього Кодексу податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, наявними матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач не виконав своєчасно свій податковий обов'язок по сплаті плати за користування надрами для видобування корисних копалин за звітні періоди 1-ий, 2-ий та 3-ій квартали 2014 року в сумі 324 069,35 грн. та за звітний період в 2012 році на суму 42 500 грн.

З огляду на вищенаведене та з урахуванням наявних матеріалів справи, суд приходиться до висновку про правомірність висновків акта камеральної перевірки про порушення ПАТ «Київський річковий порт» законодавчо встановленого граничного строку сплати самостійно визначених податкових зобов'язань на терміни більше ніж 30-ть календарних днів у кожному випадку, та відповідно про наявність у ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області правових підстав для застосування до позивача штрафної санкції за ст. 126 ПК України згідно податкового повідомлення-рішення від 28.08.2015 № /3181/549.

Посилання позивача на помилки, допущені контролюючим органом при обрахунку загальної кількості днів прострочення сплати самостійно визначених сум податкових зобов'язань з плати за користування надрами суд відхиляє з тих підстав, що такі помилки відповідача не вплинули а ні на кваліфікацію податкового правопорушення, а ні на розмір застосованою штрафної санкції.

Посилання позивача на факт розстрочення в судовому порядку виконання постанови суду від 21.01.2013 про стягнення суми податкового боргу як підставу для звільнення товариства від відповідальності за порушення норм п. 57.1 ст. 57 і п. 257.5 ст. 257 ПК України суд також відхиляє. Оскільки процедура розстрочення виконання судового рішення, передбачена нормами ст. 263 Кодексу адміністративного суду України, не підміняє процедуру погашення податкового боргу платника податків (в тому числі через розстрочення грошового зобов'язання (податкового боргу) згідно ст. 100 ПК України), та відповідно не передбачає мораторію на нарахування контролюючим органом штрафних санкцій відповідно до ст. 126 ПК України за несвоєчасну сплату суми податкового зобов'язання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський