Справа № 2-а-1395/2010
Суддя: Кабанячий Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №2-а- 1395/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за: адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України, про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

01.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом яким просить суд, визнати неправомірною відмову відповідача щодо проведення перерахунку та доплати йому пенсії, крім того зобов»язаьти відповідача провести перерахунок та виплату йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю згідно ст.. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком з 23 травня 2010 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є інвалідом ІІ-ї групи в звязку із захворюванням, повязаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС І-ї категорії та перебуває на обліку в Пенсійному фонді України в м.Бориспіль. Відповідно до чинного законодавства, особам, віднесеним до І-ї категорії, інвалідам ІІ-ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Крім того, відповідно до п.1 ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір таких виплат збільшується, і перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Розмір пенсії позивача на даний час не відповідає законодавчо встановленому мінімальному її критерію, чим суттєво порушуються його конституційні права. Однак відповідач незаконно відмовляє позивачу у перерахуванні та виплаті призначеної пенсії з урахуванням вищевказаних положень чинного законодавства України. З цих підстав він і звернувся до суду.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак від його представника надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутність.

Відповідач в вставлений в ухвалі строк будь-яких заперечень чи пояснень не надав

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, слід дійти висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та інвалідом ІІ-ї групи професійного захворювання, повязаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС. Останній перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Бориспіль Київської області та має право на отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач неправомірно, здійснював нарахування та виплату позивачу вищезазначених соціальних виплат, виплативши їй такі види пенсій в розмірі, меншому ніж передбачено вищезазначеним Законом, зокрема додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю-менш, ніж 75% мінімальної пенсії за віком, а також без урахування збільшення розміру прожиткового мінімуму.

Нарахування та виплата позивачці призначених пенсій проводилась з дотриманням вимог Постанов КМУ № 654 від 16.07.2008 року, а також №№831,836 від 26.07.1996 року щодо обчислення додаткової пенсії, що не відповідає нормам Конституції та Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вищенаведене підтверджується даними копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виданого на імя позивача, відповідно до якого останній має 1-у категорію осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, даними копії листа з Управління Пенсійного фонду України, яким позивачці відмовлено у перерахунку призначених їй пенсій.

Твердження відповідача щодо встановлення мінімального розміру пенсій для інвалідів 2-ї групі інвалідності, щодо яких визначено звязок з Чорнобильською катастрофою не нижче за 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, які викладені у листі від 21.10.2010 року № 5065/04 є необгрунтованим та безпідставним, оскільки дане положення визнано неконституційним Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, а відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Також є безпідставним твердження відповідача, що також викладено у вказаному листі про те, що застосування мінімального розміру пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб можливе лише при встановленні пенсії, призначеної на підставі ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, яке слід оцінювати критично, оскільки лише вказаний закон визначає розмір мінімальної пенсії за віком, а іншого нормативно-правового акта, який би визначав би такий розмір або встановлював інший, немає.

Згідно із ст.ст.21,22,24,64 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За змістом ч.2 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, в т.ч. право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, суд, встановивши невідповідність положень нормативно-правового акту Конституції України застосовує положення Конституції України як норми прямої дії, тим самим повинен при вирішенні спору не застосовувати закон, який не відповідає вимогам Конституції України.

А тому, слід дійти висновку, що при нарахуванні та виплаті позивачу вказаних пенсій, застосуванню підлягають норми ст.46 Конституції України та ст.50, ч.4 ст.54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не положення Постанов КМУ, що істотно звужували обсяг конституційних прав позивача, як соціально захищеної особи.

Згідно із ст.49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесених до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Зі ст.50 та ст.54 вищезазначеного Закону випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно із ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткового пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, додаткова пенсія позивача не може бути менш ніж встановлене законом процентне співвідношення мінімальної пенсії за віком, а тому дії відповідача по нарахуванню та виплаті вказаної пенсій позивачу за нормами Постанов КМУ за умови, коли розмір нарахованої пенсії не відповідає розмірам встановлених Законом є неправомірними, оскільки встановивши таку невідповідність, відповідач повинен призначити пенсію на рівні, встановленому Законом.

Тому, враховуючи, що відповідач нараховував та виплачував позивачці, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та інваліду ІІ-ї групи професійного захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі, меншому ніж передбачено чинним законодавством, без врахування підвищення розміру прожиткового мінімуму, слід визнати такі дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача призначити та здійснити перерахунок належних до сплати сум по таким пенсіям та з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму, з 23.05.2010 р., враховуючи ту обставину, що мінімальний розмір пенсії за віком прямо залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, і перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Керуючись ст.ст. 21,22,24,46,64, ч.2 ст.152 Конституції України, ст.ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року, ч.2 ст.9, 72, 99, 100, 158-163, 167 Кодексу Адміністративного Судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України щодо проведення перерахунку та доплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов»язати Головного Управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, починаючи з 23.05.2010р., щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з дотриманням вимог ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до збільшення розміру такої пенсії, здійснюючи такий перерахунок на підставі мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який визначається законом на відповідний період.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.В.Кабанячий