Справа № 671/2437/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/34712/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року у справі №671/2437/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про визнання нечинною відмови у призначенні пільгової пенсії та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області, в якому просив: визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту „в" статті „13" Закону України „Про пенсійне забезпечення" нечинною; визнати за позивачем права на отримання пенсії відповідно до пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати відповідача проводити виплату такої пенсії з часу звернення за її призначенням, тобто з 28 жовтня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на день подання заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у позивача були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені пунктом „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року, адміністративний позов задоволений. Визнана відмова управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області №10261/04 від 04.11.2014 у призначенні ОСОБА_1 пенсії на підставі пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" нечинною. Визнане за позивачем право на пенсію відповідно до пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та зобов'язано відповідача провести позивачу виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" з 28 жовтня 2014 року.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інтсанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у період з травня 1980 року по грудень 2008 року працював у колгоспі „Більшовик" с.Богданівка Волочиського району Хмельницької області реорганізованого в СТОВ „Случ" с.Нова Гребля Волочиського району Хмельницької області, реорганізованого в СВК „Ранок" с.Нова Гребля Волочиського району Хмельницької області.

У зв'язку з досягненням 55-річного віку та наявності загального стажу більше ніж 25 років, у т.ч. необхідного пільгового стажу більше 20 років, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії на підставі вимоги пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Позивачем для підтвердження періодів роботи було надано трудову книжку, відомості нарахування і виплати оплати праці колгоспникам за період з червня 1980 року по 31 грудня 1992 року в колгоспі „Більшовик", довідки про заробіток для обчислення пенсії та довідку СТОВ „Случ" за підписом ліквідатора Іванова Р.В. про період роботи позивача трактористом в період з 10 січня 1993 року по 10 січня 2004 року.

Відповідач листом №10261/04 від 04.11.2014 повідомив позивача про те, що йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" у зв'язку з тим, що у трудовій книжці позивача запис про прийняття на роботу трактористом у СТОВ „Случ" с. Нова Гребля Волочиського району зазначено 03.05.1980, а у графі „дата заповнення" вказано 10.01.2004. Також у трудовій книжці відсутній запис „Дублікат".

Позивач, вважаючи вказані дії щодо відмови у призначенні пенсії незаконними, звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що, оскільки на день подання заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у позивача були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені пунктом „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення", то відмова у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є необґрунтованою.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення", право на призначення пенсії на пільгових умовах мають чоловіки при досягненні 55 років та при стажі роботи не менше 25 років з них не менше 20 років на зазначеній роботі і за умови безпосередньої зайнятості в виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві та на протязі календарного року в тваринництві.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за №22-1, до заяви про призначення пенсії додається, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника діють Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях, відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1.

Відповідно до пункту 11 Порядку, для підтвердження стажу роботи заявник подає до органу ПФУ за місцем свого проживання (реєстрації) ряд документів, перелік яких визначений цим пунктом, в тому числі: заяву про підтвердження стажу роботи; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації" (у тому числі архівні); трудову книжку; документи, видані архівними установами (довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність)). У разі необхідності, заявник може подавати і інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Вказані документи перевіряються органом ПФУ за місцем проживання (реєстрації) заявника на предмет правильності їх оформлення та відповідність викладених у них відомостей даним паспорта та документам про стаж заявника, та передаються до головних управлінь ПФУ в АРК, областях, містах Києві і Севастополі, для розгляду по суті (пункт 13 Порядку).

Судами встановлено, що позивач подав необхідні документи про призначення пенсії на пільгових умовах, а саме - разом з трудовою книжкою надав: відомості нарахування і виплати оплати праці колгоспникам за період з червня 1980 року по 31 грудня 1992 року в колгоспі „Більшовик", довідки про заробіток для обчислення пенсії, що підтверджують період роботи позивача трактористом у колгоспі „Більшовик" з травня 1980 року по грудень 1992 року та довідку СТОВ „Случ" за підписом ліквідатора Іванова Р.В. про період роботи позивача трактористом в період з 10 січня 1993 року по 10 січня 2004 року та уточнюючі довідки ТОВ „Волочиськ-Агро" за період роботи з 23.01.2007 по 01.12.2008, з 29.04.2009 по 26.11.2010 та з 04.04.2011 по 05.12.2011.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції з приводу відсутності у відповідача жодних правових підстав для не розгляду поданої позивачем заяви.

Згідно зі статтею 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відвідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Згідно пункту 10 зазначеного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з приписами пункту 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При цьому пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Допитані у якості свідків під час розгляду справи у суді першої інстанції гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7 підтвердили факт роботи позивача в період з 1980 року по 2008 рік на посаді тракториста-машиніста та безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом всього польового періоду в рослинництві та тваринництві.

З показів свідків судами встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 була втрачена і виписано її дублікат в 2004 році на підставі наявних в той час на підприємстві первинних документів.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, факт роботи позивача трактористом в СВК „Ранок", ТОВ „Случ", КСГП „Случ" підтверджується почесними грамотами за 1998, 2001, 2002, 2004, 2005 роки.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем під час розгляду справи належними та допустимими доказами підтверджено факт роботи у спірний період на посаді тракториста-машиніста із безпосередньою зайнятістю у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Крім того, потрібно зазначити, що частиною 1 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право органів, що призначають пенсії, вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 2.4 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах управління має право проводити планові та позапланові перевірки на будь-яких підприємствах, в установах, організаціях, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, інших документів, пов'язаних із призначенням пенсії, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості, зокрема письмові, з питань, що виникають у процесі таких перевірок.

Тобто, у випадку сумнівів щодо відповідності періоду і умов роботи зазначеної у трудовій книжці вимогам статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідач мав право здійснити перевірку первинних документів позивача, що відображають характер та умови роботи із шкідливими умовами за списком №2, але цього відповідачем зроблено не було.

Враховуючи, що позивач має повний стаж, трудова книжка містить відомості для призначення пільгової пенсії, в тому числі і інформацію про повністю відпрацьований необхідний стаж, що також підтверджується відомостями про нарахування та виплату заробітної плати та довідками, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо неправомірності відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до положень пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами вірно зазначено, що, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту „в" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення", відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області відхилити.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: