Справа № 754/14160/15-а
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/466/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної служби м. Києва про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.09.2015 року відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн. Але вважає дану постанову незаконною, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення, а тому підстав для притягнення його до відповідальності не було. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора патрульної служби м. Києва від 15.09.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідач у судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.2015 року відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної служби був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КпАП України та винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн.

Згідно постанови, 15.09.2015 року ОСОБА_1 припаркував автомобіль Пежо д/н НОМЕР_1 на зупинці громадського транспорту, чим порушив вимоги п. 8.4 "г", 5.41 Правил дорожнього руху.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує про те, що він здійснив зупинку автомобіля на бул. Л.Українки на декілька хвилин. В цей час до нього підійшли працівники патрульної служби і вказали, що він допустив порушення Правил дорожнього руху, припаркувавши автомобіль на зупинці громадського транспорту. Але він пояснив, що до зупинку ще велика відстань і він здійснив паркування з дотриманням вимог правил дорожнього руху. Але на його зауваження інспектори не відреагували і склали протокол, а потім винесли оскаржувану постанову.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов′язаний з′ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом′якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з′ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором патрульної служби повинно бути з′ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з′ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 припаркував автомобіль Пежо на зупинці громадського транспорту, чим порушив п. 8.4 "г" та 5.41 Правил дорожнього руху.

Але слід зазначити, що пункт 5.41 Правил дорожнього руху взагалі відсутній, а розділ, в якому міститься п. 5.41.1 регламентує дорожні знаки, що існують.

Крім того, п. 8.4 "г" ПДР визначено лише наявність під час руху наказових знаків.

Тобто, наведені пункти Правил дорожнього руху жодним чином не могли бути порушені позивачем, так як вони не містять жодних вимог до водіїв, а лише регулюють наявність дорожніх знаків.

З вищенаведеного можна зробити переконливий висновок про те, що ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом Пежо правила дорожнього руху не порушував, а був притягнутий до адміністративної відповідальності неправомірно.

Крім того, пунктом 15.9 Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинку маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Але посилання на порушення позивачем даного пункту Правил у протоколі та постанові відсутні.

Слід зазначити, що у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підтвердження його вини у порушенні Правил дорожнього руху відсутні, в наявності є лише постанова інспектора про притягнення до адміністративної відповідальності, що не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Крім того, ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Але з протоколу та постанови інспектора неможливо встановити, яким саме чином узгоджується викладене у протоколі та постанові диспозиції ч. 1 ст. 122 КпАП України, а саме здійснення паркування на зупинці громадського транспорту.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова інспектора - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної служби м. Києва про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 951995 від 15.09.2015 року, винесену інспектором патрульної служби м. Києва Подгуренком Є.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: