Справа № 2а-8388/12/1370
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Львів № 876/3834/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Гулида Р.М., Костіва М.В.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представник апелянта : ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Яворівському районі Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Єврошпон» до Державної податкової інспекції в Яворівському районі Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2012 року позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Єврошпон» (надалі ТзОВ «Єврошпон») звернувся в суд із позовом до Державної податкової інспекції в Яворівському районі Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.05.2012 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10.05.2012 року.

Не погодившись із даною постановою, апелянт Державна податкова інспекція в Яворівському районі Львівської області Державної податкової служби подав апеляційну скаргу, покликаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року скасувати, та прийняти нову якою відмовити в позові.

Представник апелянта ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильними виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, податковий орган провів планову виїзну перевірку ТзОВ «Єврошпон» з питань дотримань вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року.

За результатами перевірки складено акт № 62/2270/31210033 від 10.04.2012 р. яким встановлено порушення:

- п.п.1.20.1 пп.1.20.5 п.1.20 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства», пп.153.2.1, пп.153.2.3 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України, позивач занизив податок на прибуток за 2011 рік в сумі 258 500 грн., завищив відємне значення обєкта оподаткування в декларації за ІІ-ІІІ квартал 2011 року в сумі 538 955 грн.;

- п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п.164.1.1 п.164.1, ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.169.2.2 п.169.2 ст.169, п.176.2 ст.176 ПК України внаслідок чого підприємством не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 5646,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.05.2012 р. яким збільшено суму грошового зобовязання ТзОВ «Єврошпон» у розмірі 258500,00 грн.

Податковий орган нарахував податок на прибуток в розмірі 258500 грн. із застосуванням звичайних цін. При цьому податок на прибуток, податковий орган нарахував у звязку з реалізацією ( експортом ) позивачем шпону струганого покупцю «Oliver Handesagentur GMBH» згідно контракту від 30.12.2010 р. № 30/12/10 за цінами нижчими за собівартість виготовленої продукції.

Положенням п.п. 1.20.1 п. 1.20 ст. 1Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів ( робіт, послуг ) визначена сторонами договору. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така ціна відповідає рівню справедливих цін.

Справедлива ринкова ціна це ціна, за якою товари передаються від продавця до покупця за взаємною домовленістю без будь-якого примусу, за умови, що сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють інформацією про товари та ціни, які склались на ринку ідентичних ( однорідних ) товарів.

В порушення вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» податковий орган не провів детального та обґрунтованого аналізу цін які існували на світовому ринку продукції деревини ( шпон струганий ), не здійснив аналіз договорів з ідентичними ( однорідними ) товарами у співставлених економічних умовах, не проаналізував та не дав оцінку наявності або відсутності будь-яких інших обєктивних умов, що існували на ринку ідентичних ( однорідних ) товарів та могли вплинути на ціну.

Зокрема, п.п. 1.20.8 п.1.20 ст. 1 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» обовязок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладено на податковий орган у порядку встановленому законом.

Суд першої інстанції встановив, що податковий орган не довів та не підтвердив жодними належними та допустимими доказами, ту обставину що всі інші методи для визначення звичайної ціни не можуть бути застосовані.

Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» не містить положень про те, що продукція субєкта господарювання не може бути реалізована за ціною, що є нижчою за собівартості такої продукції.

Недоотримання прибутку не може вважатись порушенням за умови економічної доцільності цих дій субєкта господарювання.

Чинним законодавством не передбачено заборону на продаж товарів за ціною нижче ціни придбання ( в тому числі собівартості ) і відносини сторін вибудовуються на взаємній домовленості ( ціна на товар чи продукцію є договірною )

ст. 138 Податкового кодексу України не містить обмежень щодо формування собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг в залежності від розміру доходу від реалізації товарів, виконаних послуг, наданих послуг.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, чинним законодавством на час виникнення спірних правовідносин не передбачено заборону продажі товарів за ціною нижчою від собівартості, враховуючи економічну доцільність здійснення позивачем господарських операцій.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Яворівському районі Львівської області Державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі за № 2а-8388/12/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: Р.М. Гулид

ОСОБА_4