Справа № 803/3723/15
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

13 листопада 2015 року Справа № 803/3723/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Денисюк В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку клопотання ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправними дій щодо передачі на реалізацію майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та зобов'язання провести дії по зняттю з реалізації через Систему електронних торгів арештованим майном, які призначені на 23.11.2015 року, трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.11.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Клопотання обґрунтоване тим, що 10.11.2015 року представник позивача при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження виявив, що звіт про оцінку майна втратив свою чинність 13.08.2015 року, але не дивлячись на це головний державний виконавець другого відділу ДВС Луцького МУЮ Денисюк B.C. в порушення вимог ч.5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» не проводить повторну оцінку майна, а виставляє його 04.09.2015 року на повторні торги.

Покладаючись на викладене просить забезпечити адміністративний позов шляхом зобов'язання Другого відділу ДВС Луцького МУЮ зупинити реалізацію арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 через Систему електронних торгів арештованим майном, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, вказала, що датою оцінки є 12.02.2015 року, а датою складання звіту - 26.02.2015 року, а відповідно до п. 1 розділу 5 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у систему.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та надані в судовому засіданні письмові докази, клопотання позивача, суд приходить до висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини).

Зокрема, з метою недопущення незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права, в адміністративному судочинстві впроваджено інститут забезпечення позову. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві.

Так, відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому частиною третьою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України допускає забезпечення адміністративного позову забороною вчиняти певні дії.

З огляду на вищезазначені положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що обов'язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення адміністративного позову є надання заявником доказів: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливості без вжиття таких заходів захистити ці права, свободи та інтереси; необхідності докладення значних зусиль та витрат для їх відновлення; очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Другого відділу ДВС Луцького МУЮ перебуває виконавче провадження №36258829 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Звернення стягнення здійснюється на підставі виконавчого напису №49 виданого 17.01.2013 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волошиним С.А. та вчиненого на договорі іпотеки №2029 від 27.10.2011 року.

На даний час відповідачем 28.09.2015 року проведено уцінку арештованого майна та повторно виставленого його на реалізацію через Систему електронних торгів арештованим майном, які призначені на 23.11 2015 року.

У межах даної адміністративної справи позивачем оскаржуються дії відповідача щодо передачі на реалізацію майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 зазначає, що її права, як боржника за договором іпотеки та зберігача майна за вказаним договором були порушені в ході передачі майна на реалізацію, оскільки 10.11.2015 року представник позивача при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження виявив, що звіт про оцінку майна втратив свою чинність 13.08.2015 року, але не дивлячись на це головний державний виконавець другого відділу ДВС Луцького МУЮ Денисюк B.C. в порушення вимог ч.5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» не проводить повторну оцінку майна, а виставляє його 04.09.2015 року на повторні торги.

Згідно інформації, що міститься на інтернет-ресурсі «Система електронних торгів арештованим майном», електронні торги щодо вказаного майна (лот №77814) призначено на 23 листопада 2015 року.

За таких умов суд вважає, що реалізація спірного майна до ухвалення судового рішення у даній справі по суті призведе до порушення майнових прав позивача та може не лише утруднити, але й унеможливити виконання ймовірного судового рішення та вплинути на майнові інтереси інших осіб у разі передачі права власності на спірне майно іншій особі (особам), які не беруть участі у цьому судовому процесі.

Крім того, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам держави у вигляді недоотримання Державним бюджетом України належного до сплати виконавчого збору у випадку реалізації арештованого майна за заниженою ціною.

Водночас, суд критично оцінює вимоги позивача саме до відповідача щодо зупинення реалізації майна, оскільки на даному етапі спірних правовідносин відповідач фактично вже виконав дії щодо передачі описаного майна позивача на реалізацію та не бере безпосередньої участі у процедурі реалізації такого майна.

Так, згідно частини першої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

При цьому, за змістом статті 58 та частини третьої статті 62 вказаного Закону, державним виконавцем майно передається на реалізацію.

Натомість, пунктом 1 Розділу V Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204) встановлено, що реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів.

Так само, абзацом дванадцятим пункту 1 розділу І вказаного Порядку здійснення організації та проведення електронних торгів покладається на Організатора - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України.

Таким органом, згідно пункту 4 вищезазначеного Наказу №656/5, є Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

При цьому суд зазначає, що визначальним критерієм для забезпечення позову є безпосередньо загроза заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, така заборона вчиняти певні дії може адресуватись не тільки суб'єкту владних повноважень, але й будь-яким іншим особам, дії яких можуть негативно вплинути на права та інтереси позивача.

За таких умов суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проводити 23 листопада 2015 року електронні торги з реалізації майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

Керуючись статтями 117, 118, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Державному підприємству Інформаційний центр Міністерства юстиції України проводити 23 листопада 2015 року електронні торги з реалізації майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №803/3723/15.

Копію ухвали направити до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А).

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, повний текст якої буде виготовлений 16 листопада 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду

Головуючий С.Ф. Костюкевич