Справа № 2098/12/2070
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 березня 2012 р. № 2-а- 2098/12/2070

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області про визнання дій незаконними та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області , в якому просить суд, встановити порушення законодавства України, суб'єктом владних повноважень, управлінням ПФУ в Первомайському районі Харківської області, під час складення вимоги № Ф-343 від 05.11.2011р. без наявності у відповідача заяви позивача складеної за додатком 28 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановленої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та без наявності поданої звітності пункту 2.1 розділу II Порядку 2.2 від 05.11.2009, № 26-1 " Про порядок формування і представлення страхувальниками звітів відносно до сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду України"; визнати вимогу № Ф-343 від 05.11.2011р. управління ПФУ в Первомайському районі Харківської області незаконною та скасувати її, як таку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вимога № Ф-343 від 05.11.2011р. складена у порушення повноважень УПФУ в Первомайському районі Харківської області встановлених нормами п.15.1, п.15.2 та п.15.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановленої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та п.2.1 розділу ІІ Порядку 2.2. від 05.11.2009 р., №26-1 "Про порядок формування і представлення страхувальниками звітів відносно до сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду України", складати вказану вимогу без наявності заяви позивача складеної за додатком 28 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановленої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та без наявності поданої звітності за 2010 рік пункту 2.1. розділу ІІ Порядку 2.2. від 05.11.2009, №26-1 "Про порядок формування і представлення страхувальниками звітів відносно до сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду України".

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області в письмових запереченнях проти позову заперечував посилаючись на п.5 ст.14, ч.1 ст.15, п.3 ст.11, ч.6 ст.18, п.6 ч.2 ст.17, п.6 ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п.2 Закону України "Про внесення змін до законів України "Про державний бюджет на 2010 рік" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в письмових запереченнях просив розглядати справу за відсутністю представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши відомості про належне повідомлення сторін про час, дату та місце розгляду справи, заяву позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі, враховуючи положення ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як платник страхового збору на обовязкове державне пенсійне страхування до Управління Пенсійного фонду в Первомайському районі Харківської області, обрав спрощену систему оподаткування - єдиний податок, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем складена вимога про сплату боргу - недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № Ф-343 від 05.11.2011 року, яка направлена ФОП ОСОБА_1

Позивач не погодився із вказаною вимогою та у адміністративному порядку звернувся до УПФУ Первомайського району Харківської області з заявою, на яку отримав відповідь - рішення №12742/03-21 від 07.09.2011 року , щодо залишення скарги без задоволення.

Також позивач звернулась зі скаргою до Головного управління Пенсійного фонду Харківської області, рішенням №20240-07/20 від 22.12.2011 року вимога про сплату боргу № Ф-343 від 05.11.2011 року залишена без змін, а скарга без задоволення.

Рішенням Пенсійного фонду України № 2414/09-10 від 02.02.2012 року скарга позивача залишена задоволення .

Перевіряючи оскаржувану вимогу на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, судом встановлено наступні обставини.

У зв'язку з набранням чинності з 17.07.2010 року (опубліковано в газеті "Голос України" від 17.07.2010 за N 131) Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) встановлено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах, зобов'язані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, у 2010 році, мінімальний страховий внесок для зазначених осіб становить у липні - вересні 2010 року 294,82 грн.

Оскільки на 21.07.2010 р. максимальна величина, з якої справляються страхові внески, становить 13320 грн., щомісячна сума самостійно визначеного страхового внеску, з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, не може перевищувати 4422,24 грн.

Сплата страхових внесків здійснюється у строки, визначені частиною шостою статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме щоквартально, протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу, а саме: за липень - вересень 2010 року - до 20 жовтня 2010 року; за жовтень - грудень 2010 року - до 20 січня 2011 року.

Враховуючи те, що згідно із законодавством мінімальний розмір страхового внеску встановлено на календарний місяць, а також те, що страховий стаж особам для призначення пенсії обчислюється в місяцях, сплата страхових внесків за липень 2010 року здійснюється у розмірі не менше мінімального страхового внеску.

Платникам, які не сплатять суми страхових внесків у розмірі не менше мінімального страхового внеску у терміни до 20 жовтня 2010 року та 20 січня 2011 року, надсилається розрахунок сум, які підлягають сплаті за квартал з урахуванням частини сум єдиного або фіксованого податків разом з вимогою про їх сплату для узгодження.

Згідно наданого відповідачем розрахунку за 3-й квартал 2010 року, з урахуванням розміру мінімального страхового внеску та з урахуванням частини сплачених позивачем сум єдиного (фіксованого) податку, розмір несплаченого страхового внеску становить 854,46 грн.

Суми несплачених страхових внесків стягуються у порядку, встановленому статтею 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За підсумками року зазначені особи подають до органів Пенсійного фонду за місцем взяття на облік звіт (до 1 квітня, наступного за звітним роком), за формою згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 N 26-1.

Сплата внесків платниками здійснюється на рахунки органів Пенсійного фонду, відкриті в установах ВАТ "Державний ощадний банк України", на які зараховується частина єдиного та фіксованого податків, за місцем взяття на облік цих осіб як страхувальників.

Згідно розрахунку сплати страхових внесків за липень - вересень 2010 року позивач не сплатив суму в розмірі 854,46 грн.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в Пенсійний Фонд України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 за N 64/8663, страхувальники є платниками страхових внесків.

Згідно ст.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, а також кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. Частиною 2 ст.5 Закону передбачено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ч.6 ст.17 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Частиною 2 ст.20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У встановлений законом строк позивач страхові внески не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Пенсійним фондом.

Згідно абз. 5 ст.7 прикінцевих положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" який набув чинності з 01.01.2011 року - стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Таким чином, у звязку із порушенням позивачем платіжної дисципліни - відповідач, на підставі ч.3 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування направив вимогу про сплату боргу № Ф-343 від 05.11.2011 р.

Згідно п.3 ч.3 ст.106 Закону та п.8.4. Інструкції, протягом 10 робочих днів з дня одержання вимоги страхувальник зобовязаний сплатити зазначену у вимозі суму сплати боргу та суму фінансових санкцій.

Абзацом 8 ч.3 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією (254к/96-ВР) та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку по те, що відповідачем правомірно та в межах повноважень управління пенсійного фонду виявлені здійснені позивачем порушення вимог законодавства щодо сплати страхових внесків, через що відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, винесено вимогу № Ф-343 від 05.11.2011 р. та направлено її ФОП ОСОБА_1

Оскаржувана вимога є правомірною, підстав для її скасування не встановлено, через що у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області про визнання дій незаконними та скасування вимоги - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волошин Д.А.