Справа № 804/12467/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - ОСОБА_1
представник відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради про стягнення коштів за податковим боргом,-
В обґрунтування позову позивач зазначив, що у звязку з нарощуванням податкового боргу та відсутністю погашення узгодженого грошового зобовязання, утворився зазначений податковий борг. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Станом на 18.08.2015р. за обліковими даними Західно-Донбаської ОДПІ відповідач має новостворений податковий борг з податку на додану вартість (далі - ПДВ) в сумі - 482 142,93 грн., яким виник внаслідок несплати у визначені законодавством строки суми узгодженого грошового зобовязання.
З 01.01.2011р. питання сплати грошового зобов'язання, виникнення податкового боргу платників податків та його погашення тощо регулюються введеним у дію Податковим кодексом України (надалі - Кодекс).
Згідно п.31.3. ст. 31 Податкового кодексу України, строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 49.2. ст. 49 Податкового кодексу України встановлено, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Відповідно до п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: (49.18.1.) календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; (49.18.2.) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Стаття 203 Податкового кодексу України встановлює порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом (стосовно податку на додану вартість): податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.203.1.); платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації(п.203.2.).
Так, підставою нарахування грошових зобовязань відповідача, за яким рахується новостворений податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 482 142,93 грн. є:
- податкова декларація з ПДВ за травень 2015р. № НОМЕР_2 від 12.06.2015р., в якій відповідачем самостійно визначено податкове зобовязання з ПДВ в розмірі 253 974,00 грн., терміном сплати 30.06.2015р.;
- податкова декларація з ПДВ за червень 2015р. № НОМЕР_3 від 20.07.2015р., в якій відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з ПДВ в розмірі 195 928,00 грн., терміном сплати 30.06.2015р.
Крім того, в звязку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань з податку на прибуток, відповідачу відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України нараховано пеня на борг минулих періодів на загальну суму 32 240,93 грн. (розрахунок додається).
За період з 12.06.2015р. по 14.08.2015р. відповідачем сплачено податковий борг на загальну суму 98 948,61 грн., який у відповідності із п.87.9 ст. 87 ПК України зараховано в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Таким чином, у звязку з несплатою узгоджених грошових зобовязань з податку на додану вартість у встановлені законом терміни, податковий борг відповідача (який відповідно до п.п.14.1.175 п.14 ст. 14 ПК України, є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання) з вказаного податку станом па 18.08.2015р. складає 482 142,93 грн.
Статтею 36 Податкового кодексу України (надалі - Кодекс) встановлено податковий обов'язок платника податку сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.
При несплаті зобов'язання у встановлений строк виникає податковий борг, який, згідно пп. 14.1.175 ст. 14 Кодексу, становить сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій зі їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк.
Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію (п. І4.1.39).
Таким чином, вищевказана заборгованість відповідача становить узгоджене грошове (податкове) зобов'язання та, внаслідок його несплати, - податковий борг.
Згідно ст. 59 Кодексу податкова вимога надсилається (вручається) платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення(п. 59.4). У разі коли у платника податків, якому надіслано вимогу, сума боргу збільшується, погашенню підлягає всі сума боргу, що виник після надіслання (вручення) вимоги (п. 59.5).
Враховуючи положення вищевказаної статті Західно-Донбаською ОДПІ було складено податкову вимогу № 289-15 від 22.11.2013р. про обовязок платника податків сплатити податковий борг в розмірі 98 966,59 грн., яка отримана відповідачем 25.11.2013р.
Доказів оскарження зазначеної податкової вимоги матеріали справи не містять.
Відповідно до п. 59.5 у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, що виник після надіслання (вручення) вимоги.
В даному випадку податковий борг КП «Затишне місто» не переривався.
Підстави ж для відкликання податкової вимоги встановлені ст. 60 Кодексу, - такі підстави для відкликання вимог у даному випадку відсутні.
Відповідно п. 60.6 ст. 60 Кодексу якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.
Отже, Податковий кодекс не передбачає направлення необмеженої кількості податкових вимог в залежності від будь-яких обставин. Направлення нової податкової вимоги можливе виключно у разі відкликання попередньої відповідно до Кодексу, наприклад, у зв'язку із погашенням боргу у повному обсязі. Натомість існування боргу, який виник раніше і має певну динаміку часткового збільшення/зменшення, унеможливлює прийняття інших вимог до повного зменшення абсолютного значення цього боргу на конкретну дату.
Погашенням податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (пп. 14.1.152 ст. 14 Кодексу).
Кодекс не містить також положень які б визнавали недійсними вимоги прийняті у попередніх періодах щодо боргу, який існує на даний час.
Вимоги ст. 19 Конституції України забороняють державним органам вчинення дій, що не передбачені чинним законодавством.
Таким чином, податкова вимога, що надіслані Відповідачу є чинною, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, що виник після надіслання цієї вимоги, а законодавчі підстави для відкликання податкових вимог або прийняття нових чи окремих податкових вимог відсутні.
Окрім того, безпідставним є твердження представника відповідача про те, що нарахування пені може бути здійснено тільки за результатами камеральної перевірки даних з ПДВ.
Відповідно до ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом; кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Потрібно також враховувати положення п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу, згідно якої у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Порядок погашення податкового боргу платника податків встановлено Податковим кодексом. Так, згідно ст. 95 Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.1 - 95.3) .
Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4).
Згідно ст. 41 Кодексу органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах їх повноважень, є органами стягнення (виключно) (орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених ПК або іншими законами України (п. 14.1.137).
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом Державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, позов Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити.

Стягнути кошти з Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради (, адреса: вул. Шевченко, 63, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400), у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 482 142,93 грн. з рахунків відповідача у обслуговуючих банках.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом пяти днів.

Суддя (підпис) ОСОБА_3