Справа № 2-а-4507/11
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4507/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Рибачик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30% надбавку до пенсії, як дитині війни та виплачувати її в подальшому,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні подав до суду письмові заперечення на позов у яких просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог позивачу в повному обсязі з тих підстав які зазначені в запереченні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач 17 травня 2011 року звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30% надбавку до пенсії, як дитині війни та виплачувати її в подальшому.

Ухвалою Рівненського міського суду від 18 травня 2011 року позовні вимоги позивача за період з 01 січня 2006 року по 17 листопада 2010 року (включно) залишено без розгляду.

Позивач по справі перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як пенсіонер військовослужбовець. Крім того позивач по справі підпадає під дію Закону України « Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року N 2195-ГУ з наступними змінами - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, та виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» від 28.12.2007 року в статтю 6 названого Закону внесені зміни. Зміст цієї статті викладений в наступній редакції дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гаранти їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року внесення зазначених змін визнано неконституційним.

Відповідно до ст. 152 Конституції України, а також до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України - закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з дня визнання неконституційними норм закону про бюджет на 2008 рік ці норми закону втратили чинність. Саме з цього часу такій категорії осіб, як "діти війни", поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної Соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком законодавче визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідач з 22 травня 2008 року здійснює виплату підвищення для позивача, як дитині війни виходячи із розмірів встановлених пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», які є значно нижчими ніж ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами суд ^ вважає,що виплата підвищення «дітям війни» має здійснюватись у розмірах встановлених Законом, тому відмова Управління саме в такий спосіб здійснювати вказану виплату позивачам є незаконною, а їхнє порушене право підлягає захисту.

Суд вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача в частині нараховувати і виплачувати 30% надбавку до пенсії як дитині війни, у повному розмірі в подальшому, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу у підтвердження невизнання, оспорювання чи порушення його прав відповідачем у майбутньому, а доказування наявності підстав для задоволення позову в пій частині не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за період з 17 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року (включно).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік», Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум», Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06 липня 2011 року №745, практики Європейського суду з прав людини, керуючись ст.ст.6-14, 18, 71, 183-2, 186, 256 Кодексу Адміністративного Судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30% надбавку до пенсії, як дитині війни та виплачувати її в подальшому задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині не нарахування підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок пенсії на користь ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розміру, встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, починаючи з 17 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року включно) із урахуванням проведених раніше виплат.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: