Справа № 127/19395/15-а
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/603/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

при секретарі Сєрих В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій щодо не інформування про право на переведення на пенсію по втраті годувальника з 01 січня 2015 року неправомірним та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника з 01 січня 2015 року та виплатити різницю між нарахованою і виплаченою пенсією з 01 січня 2015 року по 14 липня 2015 року.

Адміністративний позов мотивований тим, що позивач є вдовою інваліда Великої Вітчизняної Війни переведена на пенсію по втраті годувальника з 14 липня 2015 року. Дане право на переведення на пенсію по втраті годувальника вона набула після внесення змін в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в січні 2015 року. В зв'язку з чим ОСОБА_2, звернулась до відповідача із заявою про роз'яснення чому їй не було повідомлено про право на переведення на більш вигідний вид пенсії по втраті годувальника з січня 2015 року. У відповіді на дану заяву від 29 липня 2015 року, відповідач зазначив, що у зв'язку з змінами, внесеними з 01січня 2015 року в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших» переглянуті всі пенсійні справи вдов померлих ветеранів Великої Вітчизняної Війни з метою виявлення осіб, які мають право одержувати пенсію по втраті годувальника. Також зазначено, що до матеріалів пенсійної справи позивача не було долучено пенсійну справу померлого чоловіка - ОСОБА_3, не знайдено його в електронній базі архівних пенсійних справ.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження в межах строку звернення до адміністративного суду.

Заперечення на адміністративний позов надійшли до суду у встановлений законом строк, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача і за результатами розгляду яких, суд дійшов висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, тому справу було призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача Павич О.С. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову з підстав викладених в запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач є вдовою інваліда Великої Вітчизняної Війни переведена на пенсію по втраті годувальника з 14 липня 2015 року.

Дане право на переведення на пенсію по втраті годувальника вона набула після внесення змін в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в січні 2015 року.

ОСОБА_2, звернулась до відповідача із листом щодо роз'яснення чому їй не було повідомлено про право на переведення на більш вигідний вид пенсії по втраті годувальника з січня 2015 року (а.с. 4).

Право позивача на призначення пенсії по втраті годувальника УПФУ в м. Вінниці не заперечується.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання

Відповідно до листа 29 липня 2015 року, відповідач зазначив, що у зв'язку з змінами, внесеними з 01 січня 2015 року в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» переглянуті всі пенсійні справи вдов померлих ветеранів Великої Вітчизняної Війни з метою виявлення осіб, які мають право одержувати пенсію по втраті годувальника. Також зазначено, що до матеріалів моєї пенсійної справи не було долучено пенсійну справу померлого чоловіка ОСОБА_3, не знайдено його в електронній базі архівних пенсійних справ (а.с. 5-6).

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу.

За приписами частини 2 вище вказаної статті непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

В силу дії до ст. 37 Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Статтею 38 Закону передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Питання подання документів для переведення з одного виду пенсії на інший регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Згідно з абз. 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, заява про переведення з одного видку пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності його законним представником (батьки або опікун (піклувальник) за місцем проживання (реєстрації) представника. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

З аналізу відповіді управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 29 липня 2015 року за № 1474/06-33-3/02-2 на заяву позивача про роз'яснення чому їй не було повідомлено про право на переведення на більш вигідний вид пенсії по втраті годувальника з січня 2015 року, вбачається, що у зв'язку зі змінами, внесеними з 01 січня 2015 року в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», переглянуті всі пенсійні справи вдів померлих ветеранів Великої Вітчизняної війни з метою виявлення осіб, які мають право одержувати пенсію по втраті годувальника за названим вище законом та надсилалися письмові запрошення - повідомлення про право на здійснення перерахунку пенсії з зазначенням переліку додаткових документів.

Крім того, із заперечень відповідача вбачається, що при прийняті законодавчих актів про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших», які набули чинності 01 січня 2015 року, відповідачем була проведена ревізія всіх особових пенсійних справ вдов померлих ветеранів Великої Вітчизняної війни, в тому числі й ОСОБА_1

Повідомлення позивача про підвищення до пенсії на підставі законодавчих змін не здійснювалось, так як до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 не було долучено пенсійної справи померлого чоловіка - ОСОБА_3, та не було знайдено його в електронній базі архівних пенсійних справ

Тобто, відсутність необхідних документів, на думку суду не є підставою для відмови в перерахунку пенсії. Оскільки поновлення виплати відбувається за матеріалами, які містяться в пенсійній справі, то в разі необхідності проведення перерахунку або врахування змін до законодавства Управління пенсійного фонду має можливість повідомити про це позивача, та запропонувати йому подати заяву.

В свою чергу, відсутність документів пенсійної справи померлого чоловіка ОСОБА_3, у пенсійній справі позивача ОСОБА_1, відбулась не з вини позивача.

А тому, відповідач своїми діями допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Положеннями ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право позивача на перерахунок пенсії підлягає захисту з 18 лютого 2015 року, оскільки позов подано 18 серпня 2015 року, в іншій частині ухвалою суду від 21 серпня 2015 року - позов залишено без розгляду.

Виходячи з вимог ст. 46 Конституції України, ст. 2 КАС України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання дії управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці неправомірними, щодо не інформування ОСОБА_2, про право на переведення на пенсію по втраті годувальника з 01 січня 2015 року. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 18 лютого 2015 року та виплатити їй різницю між нарахованою і виплаченою пенсією з 18 лютого 2015 року по 14 липня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст.ст. 6, 8, 11, 17, 72, 104, 158, 160-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці неправомірними, щодо не інформування ОСОБА_1 про право на переведення на пенсію по втраті годувальника з 01 січня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 18 лютого 2015 року та виплатити їй різницю між нарахованою і виплаченою пенсією з 18 лютого 2015 року по 14 липня 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова суду може бути оскаржена через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк