Справа № 2-а-745/2010
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2010-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-745/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Березанського взводу ДПС ДАІ ГУМВС України у Київській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

04.08.2010 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора ДПС ДАІ, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП незаконними, а також скасувати винесену ним постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.07.2010 року інспектором ДПС ДАІ Березанського взводу ДПС ОСОБА_3 України у Київській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого винесено постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.122 ч.1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 340 грн.

З даною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так відповідач порушив його конституційне право на захист, оскільки під час винесення постанови інспектор не врахував його пояснення, при складенні протоколу не враховано, що показники пристрою "Беркут", яким вимірювалась швидкість руху, не можуть братись до уваги, оскільки останній не має функції фото-, кінозйомки чи відеозапису. При складанні протоколу працівник ДАІ не розяснив йому його права, не врахував обтяжуючі та помякшуючі обставини. Вимог правил дорожнього руху він не порушував, оскільки рухався з дозволеною в даній місцевості швидкістю руху, а тому його вина у даному правопорушенні відсутня.

Позивач в судове засідання зявився, свої вимоги підтримав повністю просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.07.2010 року інспектором ДПС ДАІ Березанського взводу ДПС ОСОБА_3 України у Київській області ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 340 грн., оскільки останній в порушення п. 12.9 правил дорожнього руху перевищив швидкість руху на 33 км/год. на 89 км автодороги Київ-Харків.

Як вбачається з пояснень позивача, він рухався зі швидкістю до 50 км/год., рухався в суцільному потоці транспортних засобів по ділянці дороги, де проводились ремонтні роботи, а тому не міг перевищити швидкості. При складенні протоколу та винесенні постанови працівник ДАІ взяв до уваги лише свої судження та показники приладу, який не може бути підставою для встановлення швидкості руху саме його транспортного засобу. Пояснення надані ним до уваги ними не прийнято. Свідків не зазначено і не опитано.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається порушення вимог дорожніх знаків.

У відповідності до ст.7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тому, ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спираючись на вищезазначені норми та на пояснення позивача, суд приходить до висновку, що з постанови інспектора ДАІ та протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається допущення порушення п. 12.9 правил дорожнього руху ОСОБА_1

Єдині докази по даній справі: постанова про адміністративне правопорушення серії АІ №280824 та протокол про адміністративне правопорушення серії АІ1№069224 від 30.07.2010 року не можна розцінювати, як беззастережні докази по справі.

Окрім цього при складанні протоколу правопорушнику не було розяснено положення ст.268 КУпАП, що передбачено законодавством України, а також не прийнято до уваги його пояснення. У свідків пояснення не відбирались, про них в матеріалах справи нічого не значиться, що суттєво порушує такі принципи права, як повнота, всебічність та неупередженість розгляду справи.

Таким чином, жодних матеріалів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем до протоколу не долучено.

Також слід зазначити, що інспектором ДАІ при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не було враховано відповідно до ст. 33 КпАП України характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його майновий стан, а також обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки вина ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення в судовому засіданні не доведена, відповідачем не надано доказів правомірності та законності своїх дій та в судовому засіданні не встановлено підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., слід віднести на рахунок державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС Березанського взводу ДПС ОСОБА_3 України у Київській області ОСОБА_2, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340 грн. неправомірними.

Скасувати постанову інспектора ДПС Березанського взводу ДПС ОСОБА_3 України у Київській області ОСОБА_2 від 30.07.2010 року серії АІ№280824 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340 грн.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., слід віднести на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а

також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо

його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови суду виготовлено 16.08.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_4