Справа № 826/15098/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 листопада 2015 року № 826/15098/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промотекс Сістемс"
про стягнення заборгованості у розмірі 125 426,42грн
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промотекс Сістемс" (далі по тексту - відповідач) податкового боргу в розмірі 125426,42 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що податковий борг виник внаслідок несплати позивачем вчасно та в повному обсязі грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 101544,91 грн. згідно самостійно задекларованого зобов'язання в податковій декларації від 22 червня 2015 року № та з податку на прибуток приватних підприємств у розмір 23881,51 грн. згідно самостійно задекларованого зобов'язання в податковій декларації від 17 лютого 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2015 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі № 826/15098/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року у зв'язку з надходженням заперечень адміністративну справу № 826/15098/15 призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 01 вересня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промотекс Сістемс" перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 28 вересня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 102412,54 грн., яка виникла 30 червня 2015 року в розмірі 101544,91 грн. згідно декларації № від 22 червня 2015 року, у розмірі 1696,00 грн., яка виникла 30 липня 2015 року згідно декларації № від 15 липня 2015 року, у розмірі 14891,00 грн., яка виникла 30 серпня 2015 року згідно декларації № від 07 серпня 2015 року; з податку на прибуток підприємств в розмірі 23881,51 грн., яка виникла 19 лютого 2015 року згідно декларації № від 17 лютого 2015 року. Крім того, відповідачу нараховано пеню у розмірі 867,63 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 17 лютого 2015 року подано до ДПІ податкову декларацію № з податку на прибуток підприємства за звітний період 2014 року, якою самостійно нараховано податок на прибуток за результатами останнього календарного кварталу (звітного) податкового періоду в розмірі 23888 грн., що відображено в картці облікового рахунку. У зв'язку з наявністю у відповідача переплати 6,49 грн. розмір заборгованості зменшено до 23881,51 грн.

Проте, в спростування наявності податкового боргу відповідачем долучено до матеріалів справи копію платіжного доручення № 73 від 12 лютого 2015 року про сплату податку на прибуток за 4 квартал 2014 року в розмірі 33988,00 грн. з відміткою АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне регіональне управління" про отримання 13 лютого 2015 року, яке не відображено в картці облікового рахунку відповідача.

Стосовно податкового боргу відповідача з ПДВ суд зазначає наступне.

Як вбачається з адміністративного позову, заборгованість відповідача з ПДВ у розмірі 101544,91 грн. виникла внаслідок самостійно визначених зобов'язань в декларації від 22 червня 2015 року № , що узгоджується з розрахунком заборгованості станом на 02 липня 2015 року.

В розрахунку заборгованості станом на 28 вересня 2015 року вказано, що заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 102412,54 грн. виникла 30 червня 2015 року в розмірі 101544,91 грн. згідно декларації № від 22 червня 2015 року, у розмірі 1696,00 грн. виникла 30 липня 2015 року згідно декларації № від 15 липня 2015 року, у розмірі 14891,00 грн. виникла 30 серпня 2015 року згідно декларації № від 07 серпня 2015 року.

Проте, згідно податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року, поданої 22 червня 2015 року за № ТОВ "Промотекс Сістемс" самостійно нараховано зобов'язання 146806 грн., що відображено в картці облікового рахунку 26 червня 2015 року.

Судом встановлено, що ТОВ "Промотекс Сістемс" подано декларацію з ПДВ за січень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 95731 грн., що відображено в картці облікового рахунку 02 березня 2015 року та яке частково сплачувалось. За несплату (несвоєчасну сплату) вказаного податкового зобов'язання відповідачу нараховано пеню та штраф.

Проте, в спростування наявності податкового боргу відповідачем долучено до матеріалів справи копію платіжного доручення № 76 від 24 лютого 2015 року про сплату ПДВ за січень 2015 року (строк платежу 28 лютого 2015 року) в розмірі 95800,00 грн. з відміткою АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне регіональне управління" про отримання 24 лютого 2015 року, яке не відображено в картці облікового рахунку відповідача.

З долученої до матеріалів справи копії довідки, виданої Філією "Центральне РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" № 18/21 від 19 лютого 2015 року у лютому 2015 року залишок коштів на рахунку відповідача складав 178700,00 грн. Згідно виписки по особовому рахунку за період з 13 лютого 2015 року по 12 серпня 2015 року вихідний залишок на рахунку ТОВ "Промотекс Сістемс" станом на 30 липня 2015 року склав 177894,85 грн. Тобто, станом на момент формування платіжних доручень та прийняття їх банком вказані платежі були забезпечені коштами на поточному рахунку відповідача.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України на відповідача, як на платника податків, покладено обов'язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 38 Податкового кодексу України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно положень п. 129.6, 129.7 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік строку зарахування податків, зборів та інших платежів розпочинається з моменту такого відновлення.

Відповідно до п. 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно п. 8.1, 8.2, 8.3 банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Положеннями п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (ст. 59 ПК України).

Згідно з п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Узагальнюючи наведені норми права, суд приходить до висновку, що право виставляти податкову вимогу та право податкової застави виникає у контролюючого органу лише за наявності у платника податків непогашеної у встановлені строки суми узгодженого грошового зобов'язання.

Проте, в даному випадку вини платника в порушенні строків немає, оскільки кошти не зараховані до державного бюджету з вини банківської установи, в якій обслуговувався платник, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів, а саме: копіями платіжних доручень від 24 лютого 2015 року № 76, від 12 лютого 2015 року № 73, довідки про рух коштів, виданої Філією "Цетрального РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" від 19 лютого 2015 року № 18/21, Виписки по особовому рахунку відповідача за перфод з 13 лютого 2015 року по 12 серпня 2015 року.

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи копії листів з відміткою Філії "Цетрального РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про отримання від 05 травня 2015 року № 25 та від 24 червня 2015 року № 35/2015 з вимогою терміново перерахувати кошти до держаного бюджету, а також копії листів від 19 лютого 2015 року та від 27 лютого 2015 року до ДПІ, якими повідомлено про порушення банком строків зарахування податків до бюджетів та державних цільових фондів з проханням прийняти відповідні заходи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Отже, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник