Справа № 2-а-277/10
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-277
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2010 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого- судді- ОСОБА_1

при секретарі- Волковій В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві цивільну справу за адміністративним позовом заступника прокурора Солом»янського р-ну м. Києва в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації,Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення та зобов»язати їх вчинити дії по нарахуванню та виплаті позивачу разової щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2009 рік.

Посилається в позові на те, що ОСОБА_2 є особою, віднесеною до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв'язку з чим має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК №005863 ОСОБА_2 встановлено безстроково 2 групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З метою проведення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою на адресу управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, однак листом Управління №2063 від 06.08.09 ОСОБА_2 відмовлено у проведенні перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення та виплаті відповідної грошової різниці.

Відповідно до ч.ч.2,5 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 2-ї групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. У разі виникнення права на щорічну допомогу з різних підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті надається одна з них, за вибором особи.

Законом України №107 від 28,12.2007 року "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акті України" було внесено зміни в ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильськії катастрофи», згідно з якими одноразова компенсація учасникам ліквідалі наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 та № 562 від 01.07.2005року були передбачені розміри допомоги для категорії громадян, до яких належить ОСОБА_2

Як свідчить відповідь управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної у м. Києва державної адміністрації ОСОБА_2 за 2009 рік було здійснено виплату у значно менших розмірах, ніж встановлено Законом, а саме в сумі 120 гр.

Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» 6уло зупинено дію ст.48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07року були визначені такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) окремі положення Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», зокрема ті,що стосуються ст.48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи».

Відповідно до п.4 цього Рішення, Конституційний Суд України додатково зазначив, що його рішення має преюдиціальне значення, тобте таким, що не потребує доказів при прийнятті рішень для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів.

Зміни, внесені п. 11 п. 28 р. 2 Закону України від 28.12.2007 року №107, визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від №10рп/2008.

Виходячи з цього, вважає дії Управління праці та соціального захисту населення Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації при нарахування позивачу суми щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі120гр. неправомірним.

Крім того, відповідно до п.п.3.3. п.3 Положення про Київський міській центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат головним завданням Центру є здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат.

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» встановлювалися розміри мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2009 року в розмірі 605 гр., з 01.04.2009 року - 625гр., а тому відповідно до ч.7 Закону розмір мінімальної заробітної плати мав визначатися на момент виплати.

Щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_2 виплачувалась в 2009 році в розмірі 120 гр. в той час, коли мала бути виплачена відповідно: 2009 рік - 3005 гр. /625гр. х 5 =3125 гр.- 120гр. =3005 гр. /

Таким чином, сума, яку ОСОБА_2 не виплачено протягом 2009 років, становить 3005 грн.

Вважаючи такі дії відповідачів неправомірним, просить задовольнити позов.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилається на те, що позивачу в 2009 році відповідно до його заяви призначалась до виплати сума щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC І категорії, інваліду II групи, а саме: в січні 2009 року в розмірі 120 гр.

Відповідно до ст. 150 Конституції України вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України належать до повноважень Конституційного Суду України.

Конституційний суд України приймає рішення щодо конституційності законодавчих актів, а в разі визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційною Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005року № 562 не приймалося.

Конституційний суд своїми рішеннями від 09.07.2007року та 22.05.2008року визнав неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України» на ці роки, в тому числі в частині виплати щорічної допомоги на оздоровлення.

Заяви на призначення щорічної'допомоги позивач подавав до цих рішень, а тому вважає, що підстав для призначення щорічної допомоги на оздоровлення за ці роки в іншому розмірі немає.

Крім того, вважає, що позивач пропустив строк для звернення до суду за захистом порушених прав, встановлений ст. 99 КАС України, а тому просить в позові відмовити.

Представник відповідача - Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення проти позову також заперечувала.

Посилається на те, що Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат згідно п.4.1. Положення про центр здійснює виплату соціальної допомоги, інших грошових виплат за розпорядженнями та списками, які надходять від районних органів праці та соціального захисту населення.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціальального захисту населення Солом'янської районної у м. Києві держав адміністрації, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС.

Центр розміри щорічної допомоги не встановлює, а лише проводить виплату.

Позивач отримував нараховані йому кошти на оздоровлення, проти їх розміру не заперечував.

Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому просить застосувати норми ст. 100 КАСУ та в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2 групи і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.ч.2,5 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 2-ї групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Законом України №107 від 28.12.2007 року "Про Державний бюжет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було внесено зміни в ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 562 від 01.07.2005року було встановлено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків авари на Чорнобильській АЕС,які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи,виплачується в розмірі 120гр.

Зміни, внесені п. 11 п. 28 р. 2 Закону України від 28.12.2007 року №107 до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Рішенням Конституційного Суду України від №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Судом встановлено, що позивачу така допомога на протязі 2009 року виплачувалася в розмірі, встановленому даною постановою КМУ, в сумі 120гр.

Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» було зупинено дію ст.48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які юстраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07 року були визначені такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) окремі положення Закону України «Про державний їюджет на 2007 рік», зокрема ті,що стосуються ст.48 Закону України «Про оціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської :атастрофи».

Ст.73 Закону України»Про Конституційний Суд України» встановлено, що рішення суду набирає чинності з моменту його проголошення, а визнані конституційними закони втрачають чинність від дня прийняття конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судом встановлено, що за 2009 рік позивачу допомога на оздоровлення иплачена в січні 2009 року в сумі, встановленій постановою КМУ №562 від 12.07.2005 року.

Ст. 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи арантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або несенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу снуючих прав і свобод.

Суд вважає, що в цій частині дії відповідача - Управління праці та гціального захисту населення Солом»янської районної в м. Києві державної щіністрації є неправомірними з наступних підстав.

Конституційний Суд України своїм рішенням №26-рп/2008 від 27.11.2008 жу у справі за конституційним поданням Кабінету Міністрів України про офіційне тлумачення положення ч.2 ст.95 Конституції України та словосполучення «збалансованість бюджету», використаного в ч.3 цієї статті, роз»яснив, що з врахуванням правових позицій, висловлених,зокрема, у рішенні №60рп/2007 від 09.07.2007 року у справі про соціальні гарантії громадян та у Рішенні №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі щодо предмета та змісту кону про Державний бюджет України, що цим законом не можуть вноситися ііни.зупинятися дія чинних законів У країни, а також встановлюватися ше/додаткове/ правове регулювання відносин.що є предметом інших законів, кільки з об»єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і, як наслідок,скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

У разі необхідності зупинення дії законів,внесення до них змін і доповнень,визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

З цього слідує, що обмеження в розмірі щорічної грошової сумі оздоровлення, належних до виплат категорії осіб, до яких відноситься пози за розмірах, встановлених постановою КМУ, є порушенням прав поз:- гарантованих Конституцією України та ст.48 Закону України «Про ста' соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобиль; катастрофи».

Виходячи з викладеного, суд вважає, що розмір грошової допомог оздоровлення позивачу в 2009 році не відповідає ст.48 Закону, а тому вид прокурора в цій частині є обґрунтованими.

Суд не приймає до уваги заперечення представників відповідачів в судовому засіданні з обґрунтуванням своєї позиції посиланням на норми закону та підзаконних нормативних актів, в т.ч. Конституції України, виходячи з наступного.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» КМУ не уповноважений на свій розсуд змінювати, в т.ч. зменшувати конкретні розміри компенсацій і допомоги, встановлені цим законом, в т.ч. на оздоровлення.

Ст.67 Закону, на яку посилаються представники відповідачів,було встановлено конкретні розміри доплат підвищуються КМУ відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 встановлює, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент-Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати своїповноваження іншим державним органам,а останнім-нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Такої ж точки зору притримується в своїй практиці і Верховний Суд України в своїй практиці, а саме: щодо розмірів нарахування щорічної допомоги на оздоровлення в порядку, визначеному саме Законом України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не будь-якими іншими нормативними актами.

/ Рішення Верховного Суду України, випуск 1/18/, 2009р./

Виходячи з цього, суд вважає дії по нарахуванню позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в 2009 році в розмірі, встановленому КМ неправомірними.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження дій - бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті /вчинені/ вони: 1/ на підставі, у межах повноважень та способу, що передбачені Конституцією та законами України; 2/ використанням повноваження з метою, якою це повноваження надано; 3/обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення /вчинення дії/; 4/безсторонньо/неупереджено/; 5/ добросовісно; 6/ розсудливо; 7/з дотриманням принципу рівності перед законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, тановлених ст.72 цього кодексу. В адміністративних справах про отиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень ов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного зову.

Відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в ґрунтування правомірності своїх дій щодо позивача.

Виходячи з викладеного вище, суд не приймає до уваги позицію відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації, викладену в листі на ім.»я позивача, і приходить до висновку про обґрунтованість вимог прокурора в його інтересах в цій частині.

В той же час, судом встановлено і це підтвердив с удовому засіданні представник відповідача - Київського міського центру по нарахуванню та йсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення Центр лише виплачує суми, які нараховані районними управліннями, і відмовити в виплаті нарахованих сум Центр не може.

Суми до виплати Центром не встановлюються і не нараховуються.

Які саме дії Центру позивач просить визнати неправомірними та в чому вони проявляються щодо нього, в судовому засіданні не обґрунтував, як і шляхи поновлення його порушених прав з боку Центру.

Виходячи з цього, суд вважає вимоги позову в цій частині безпідставними. Суд також вважає безпідставними твердження представників відповідачів щодо пропуску прокурором строку для звернення до суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Судом встановлено, що заяву про виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення позивач написав 28.01.2009 року. При цьому пояснив, що вказана допомога була перерахована йому лише в середині березня 2009 року.

Ця ж обставина підтверджується наданою ним в розпорядження суду випискою з рахунку позивача з ВАТ «Ощадбанк», куди йому перераховуються необхідні виплати відповідачами, з якої вбачається, що сума на оздоровлення в розмірі 120гр. перерахована на рахунок позивача 19.03.2009 року-

Виходячи з цього, суд вважає, що строк для звернення до суду в зв»язку з порушенням прав позивача у останнього виникло саме в березні 2009 року при

перерахуванні суми на оздоровлення, яка не відповідає вимогам та розміру встановленому Законом України«Про статус і соціальний захист громадян постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому вважає безпідставними посилання представників відповідачів на пропуск прокурором строку для звернення до суду, виходячи з дати написання позивачем заяви на оздоровлення та дати звернення прокурора до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст.75,92 Конституції України, ст.ст.48 Закону України «Про

статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст.2,7,17,94,158,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації щодо нарахування ОСОБА_2 щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення в розмірі, визначеному постановою КМУ №562 від 12.07.2005 року.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації провести нарахування ОСОБА_2 щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ч.2 ст.48 Закону України » Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внасли х Чорнобильської катастрофи» в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат / завирахуванням сплаченої суми/.

В позові заст. прокурора Солом»янського р-ну м. Києва в інтересах ОСОБА_2 до Київського міського центру по нарахуванню та здійснеяннюсоціальних виплат Головного управління соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подина протягом 10 днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після оскарж подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя