Справа № 2-а-926/2010
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №2-а-926/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Ярмак М.І.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про поновлення строку звернення до суду, визнання неправомірною бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо нарахування та виплати державної пенсії та додаткової пенсії, -

в с т а н о в и в :

13.10.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про поновлення строку звернення до суду за захистом порушеного прав, свобод та інтересів за період з 09.06.2007 року до 30.04.2010 року, визнання неправомірною бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо нарахування та виплати йому державної пенсії , яка не відповідає правовим позиціям ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 09 червня 2007 року з дотриманням правових позицій ч. 3 ст. 67 закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше проведених виплат.

Свої вимоги позивач обґрунтовував Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року. Відповідно до Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до першої категорії встановлюється у вигляді державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсії. Згідно ч. 4, ст. 54 Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розміру пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. Разом з тим відповідно до ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, у розмірах інвалідам ІІ групи 75 % мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою суду від 02.11.2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог за період до 12.04.2010 року залишено без розгляду.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, в позовних вимогах просив проводити розгляд справи у його відсутності. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав до суду письмові заперечення, в яких підтримав в повному обсязі та пояснив, що між позивачем та ОСОБА_3 Управлінням відсутній предмет спору, так як позивач. Згідно матеріалів пенсійної справи, отримує пенсію за вислугу років, за нормами ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Із заявою про перехід з одного виду державної пенсії на інший вид державної пенсії, а саме на умовах та підставах визначених ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок» позивачу не призначалась. Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання. А при необхідності його законними Головне Управління не вбачає поважних при чин для поновлення строків, встановлених ст. 99 КАС України.

Щодо додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю: з часу первинного призначення пенсії позивачу, як потерпілому від аварії на ЧАЄС 1 категорії по 2-й групі інвалідності додаткова пенсія за шкоду здоровю встановлена у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок чорнобильської катастрофи».Відповідно до постанови КМУ від 03.01.2002 р. № 1 з 02.10.1995 р. додаткова пенсія передбачена вище зазначеним Законом. До 01.01.2008 року, обчислювалась виходячи з розрахункової величини 19,91 грн.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та додані документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Згідно з бюджетним призначенням і враховуючи вимоги ст. 95 Конституції України та Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсації, доплат і допомоги, зокрема у розмірах визначеними постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської Катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», який зупинено дію абзаца четвертого частини четвертої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської Катастрофи» визнано таким, що не відповідають Конституції України. Згідно до резолютивної частини вищезазначеного рішення визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втрачають чинності з дня ухвалення цього рішення, тобто з 9 липня 2007 року.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України №231-У'Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ст. 67 доповнено частиною третьою такого змісту: у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Відповідно до змін, внесених до вищезазначеного Закону, перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму шляхом розрахунку коефіцієнту росту прожиткового мінімуму та підвищення додаткових пенсій на визначений коефіцієнт. Коефіцієнт росту прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, протягом 2007 року визначається шляхом порівняння розмірів прожиткових мінімумів. На визначений коефіцієнт збільшується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4.

З копії листа заступника начальника ОСОБА_3 УПФУ в Київській області (а.с.10-12) та письмових заперечень представника відповідача, встановлено що Головне УПФУ в Київський області нараховує та виплачує ОСОБА_2 пенсію по інвалідності та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, що є значно нижчими, ніж розміри, встановлені в ст. 50 вказаного Закону. При нарахуванні додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідач керується постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року та №654 від 16 липня 2008 року. В 2010 році позивач звернувся до ОСОБА_3 УПФУ в Київській області з заявою про перерахування та виплату йому пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. ОСОБА_3 УПФУ в Київській області у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Разом з тим, згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту адміністративний суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, адміністративний суд вважає, що при визначенні розміру пенсій позивача застосуванню підлягають саме ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України про занижені розміри пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету України, що істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Крім того, адміністративний суд вважає, що надання Кабінету Міністрів України права на встановлення порядку обчислення пенсій по інвалідності та щомісячних додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених наведеним вище Законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_3 УПФУ в Київській області порушують право ОСОБА_2 на отримання пенсії в повному обсязі щодо додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, оскільки остання виплачується та нараховується позивачу з порушенням вимог ст. 50 вказаного Закону. Саме тому, для відновлення такого права належить визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, що є меншими, ніж передбачені ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, слід зазначити, що перебування на пільговій пенсії не є підставою для відмови у виплаті щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, розмір якої визначається Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд також критично оцінює пояснення представника відповідача щодо неможливості здійснення виплат такої пенсії за рахунок фонду ГУ ПФУ, оскільки саме це управління нараховує та виплачує таку додаткову пенсію, про що свідчить оголошена раніше відповідь відповідача (а.с. 10-12) та досліджена пенсійна справа ОСОБА_2 надати представником відповідача в судове засідання.

Суд звертає також увагу на те, що зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Тому суддя не бере до уваги положення ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії не може вважатись підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання надбавки до пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено в ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі аналогії закону (ч. 7 ст. 9 КАС України).

З цього приводу, слід також зобовязати головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати з 13.04.2010 року та виплачувати ОСОБА_2 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахуванням вже виплачених йому платежів, як визначено у ст. 50 Закону.

Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню починаючи з 13.04.2010 року.

Судові витрати у вигляді 3 грн. 40 коп. судового збору слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного та ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від від 30.01.2007 року №3-1, та керуючись ч.1 ст.158, ст.159, ст.161-163, ст.1832 КАС України, суддя

п о с т а повив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відносно нарахування та виплати ОСОБА_2 державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року№1058-ІУ.

Зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №1058-ІУ, починаючи з 13.04.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп. віднести за рахунок місцевого бюджету за місцем знаходження відповідача.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 07.11.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_4