Справа № 806/1307/15
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року м.Житомир справа № 806/1307/15

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Мазур О.О.,

за участю: представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Два перця" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.03.2015 р. № і №,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Два перця" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду. Після уточнення повних вимог просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове - повідомлення рішення форми "С" від 18.03.2015 р. № Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 19143 грн.88 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове - повідомлення рішення форми "С" від 18.03.2015 р. № Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області.

Свої вимоги з врахуванням додаткових пояснень до позову мотивує тим, що прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Сигара була реалізована по ціні 54,65 грн., що не є вище за максимально встановлену роздрібну ціну. Вся продукція, що знаходилася на реалізації в магазині отримана згідно накладних, копії яких були надані перевіряючим. Штрафні санкціі за реалізацію алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни застосовані до позивача у вищому розмірі ніж передбачено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що в ході перевірки ТОВ "Два перця" надавались накладні які були враховані та взяті до уваги, про те копії накладних, що надані до заперечення на товар, який зазначений в додатках №2 та №3, під час перевірки не були пред'явлені. Такі накладні розглянуті під час опрацювання заперечення де встановлено їх не відповідність вимогам оформлення. Просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_1- яка зокрема пояснила, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Два перця" складається з декількох торгових точок, тому всі накладні знаходяться в бухгалтерії підприємства, яка розміщена за іншою адресою. Перевіряючим були надані видаткові накладні, а накладні на внутрішнє переміщення товарів знаходились в магазині, але в неї ніхто не вимагав їх для огляду. Під час продажу сигари "Independence original" в магазині була відсутня коробка з-під сигар. Сигара була нею отримана одна, без коробки, а з метою уникнення штрафу вона принесла перевіряючим коробку з іншого магазину. Вартість сигари вирахувала сама за накладною.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Перевірка податковим органом позивача проводилась відповідно до наказу від 12.02.2015 р.№100 ГУ ДФС у Житомирській області з 14 по 23 лютого 2015 року тривалістю 10 діб відповідно до п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 ПКУ .

Метою перевірки являвся контроль за дотриманням суб'єктом господарювання вимог Податкового кодексу від 2.12.2010 р. №2755-VI, законів України від 19 грудня 1995 року №481/95- ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (зі змінами і доповненнями ) , від 6 липня 1995 року №265/95- ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями) та інших нормативно - правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів.

Наслідки перевірки зафіксовані в акті фактичної перевірки №28/21/38708559 від 23.02.2015 року (т.І а.с.226).

На підставі акту перевірки податковим органом 18 березня 2015 року відносно позивача було прийнято два податкових - повідомлення рішення, а саме та №, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 24143 грн.88 коп. та №, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 32230 грн. 22 коп.

За податковим повідомленням-рішенням № до позивача застосовано штрафну санкцію за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами вищими за встановлені максимальні роздрібні в розмірі 14143,88 грн. та за реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні в розмірі 10000 грн. 00 коп.

Що стосується застосування штрафної санкції у розмірі 14143,88 грн. за торгівлю тютюновими виробами за цінами вищими за встановлені максимальні роздрібні, то слід зазначити наступне.

Перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів за ціною, вищою за встановлену максимальну роздрібну ціну, а саме 14.02.2015 року за фіскальним чеком № 22 реалізовано одну сигару "Independence original" за ціною 54 гривні 65 копійок, тоді як максимальна роздрібна ціна на неї становить 52 гривні 00 копійок, а гранична ціна реалізації з урахуванням акцизного податку становить 54 гривні 60 копійок (52,00 * 1,05) (т.ІІ а.с.5).

Позивач отримав зазначену сигарету згідно накладної №2423342 від 13.02.2015 року за ціною з ПДВ 41,64 грн. (т.І а.с.135-136)

З 1 січня 2015 року максимальна роздрібна ціна на сигари "Independence original" встановлена імпортером на рівні 73,00 грн. за 1 сигару, що підтверджується опублікованою на офіційному веб-сайті ГФС України інформацією про максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби (т.І а.с.167).

Згідно ст.11-1 від 19.12.1995, № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Згідно ст. 18 цього ж Закону за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

Так як згідно накладної №2423342 від 13.02.2015 року вартість сигари становила з податком на додану вартість 41,64 грн., то суд вважає, що спірна сигара могла бути тільки з коробки на якій максимальна роздрібна ціна була зазначена в розмірі 520 грн. за 10 штук (а.с.224), тобто 52 грн. за штуку, а гранична ціна реалізації з урахуванням акцизного податку мала становити 54 гривні 60 копійок, а не 54,65 як було зазначено в магазині позивача на самій сигарі(а.с.225).

Посилання позивача на фіскальний чек № 22 від 14.02.2015 року в якому зазначено, ціну реалізації 54,65 та окремо ПДВ 20% - 9,11 грн. тоді як ПДВ має бути 52,00/6 = 8,66 та акциз має бути 52,00*5% = 2,60 грн., гранична ціна продажу має бути 52,00 + 2,60 = 52,60, таким чином завищення граничної ціни на 0,05 грн. відбулось за рахунок зайвого нарахування ПДВ 0,05 грн. (9,11 - 8,66) судом до уваги не приймається так як наявний в матеріалах справи фіскальний чек № 22 від 14.02.2015 року містить ціну реалізації 54,65 та окремо ПДВ 20% - 9,11 грн. ) (т.ІІ а.с.5).

Згідно ст. 17 Закону України, від 19.12.1995, № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Підставою для визначення позивачу штрафних санкцій у розмірі 14143,88 гривень став додаток - опис тютюнових виробів до акту, який було складено перевіряючими інспекторами під час перевірки. Згідно вказаного акту залишки продукції, а саме тютюнових виробів, у магазині знаходились на загальну суму 14143,88 гривень (а.с.168-171).

У вказаному додатку-опису міститься перелік видів цигарок різних марок, які реалізовувались позивачем в ході здійснення господарської діяльності. Разом з тим факт порушення приписів ст. 11-1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" було виявлено лише щодо реалізації однієї марки сигарок "Independence original", вартість яких на момент продажу складала 54.65 гривні з ПДВ.

Згідно з правовою позицією, яка знайшла своє відображення в рішеннях ВАСУ по адміністративних справах від "15" січня 2015 р. № К/9991/42812/12 (№ 2а-17952/11/2670), від "09" вересня 2015 р. № К/800/4085/15 (№ 811/566/13) розрахунок штрафних санкцій має здійснюватись, виходячи з вартості наявних у позивача тютюнових виробів, щодо яких допущено порушення.

Суд вважає, що та обставина, що в додатку-описі сигари "Independence original" відсутні не може бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за встановлене перевіркою порушення так як єдина сигара "Independence original" була реалізована в день початку перевірки перевіряючому і стала доказом факту порушення.

Так як норма закону встановлює мінімальну величину штрафу, то її і потрібно застосувати в даному разі. Тобто штрафна санкція має бути застосована податковим органом в розмірі 10000 грн. Податкове повідомлення-рішення № має бути частково скасоване у відповідності з вищезазначеним на 4143 грн.88 коп.(14143,88-10000).

Що стосується стягнення штрафу у розмірі 10000 грн. застосованого за реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні податкове повідомлення рішення № слід зазначити наступне.

За висновками Акту перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни згідно постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року, а саме 01.07.2014 р. фіскальний чек № 0010 та 03.07.2014 р. фіскальний чек № 0011 реалізовано 10 пляшок горілки "Медоф класична" 1л за ціною 60,20 грн. за пляшку на суму 602,00 грн., чим порушено постанову КМ України від 30.10.2008 р. № 957 (із змінами і доповненнями).(т.І а.с.137)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що сам факт вчинення позивачем порушення в частині реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні є доведеним, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі.

Разом з тим суд погоджується з позивачем в частині протиправного застосування штрафних санкцій за реалізацію алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни, до позивача у розмірі 10000,00 грн., тобто у вищому розмірі ніж передбачено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", оскільки на час вчинення правопорушення, а саме 01.07.2014 р. та 03.07.2014 р., чинною була редакція Закону, яка передбачала штраф у розмірі 5000,00 грн.

Застосування податковим органом штрафних санкцій з огляду на положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм" від 12.08.2014 року, який набрав чинності з 04.09.2014 року, є порушенням принципу закріпленого частиною другою статті 58 Конституції України, відповідно до якого, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в ухвалі ВАСУ від 14.04.2015 р. по справі № 822/4197/14.

Таким чином, до позивача за спірне правопорушення можливо застосувати штраф в розмірі 5000,00 грн.

За таких обставин податкове повідомлення-рішення № має бути частково скасоване на 9143 грн.88 коп. ( 4143,88 грн. + 5000 грн.).

Що стосується стягнення штрафу у розмірі 32230,22 грн. на підставі податкового повідомлення рішення № від 18.03.2015 року за порушення п.12 ст.3, ст..6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями) від 6 липня 1995 року №265/95- ВР то слід зазначити наступне.

Перевіркою також встановлено не ведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме не було надано накладні на тютюнові вироби та алкогольні напої, що зберігаються по місцю торгівлі на суму 16115,11грн. (опис у додатках №2 та №3 до Акту).

За вказане правопорушення згідно податкового повідомлення рішення № застосовано штрафну санкцію в сумі 32230 грн.

Наявні в матеріалах справи первинні документи спростовують спірне правопорушення, а саме згідно додатку №2 до Акту перевірки: Видаткова накладна №РН - 13-010178 від 24.12.2014 - №17 та №20 переліку найменування товару відповідає відповідно №39 та №38. указаному в додатку №2; видаткова накладна №РН - 13-009641 від 10.12.2014 - №6 та №9 переліку найменування товару відповідає відповідно №16 та №37 в додатку видаткова накладна №РН - 13 - 007643 від 08.10.2014 - №5 переліку найменування товар відповідає №17 в додатку; видаткова накладна №РН - 13-001039 від 06.02.2015 №1 переліку найменування товару відповідає №20 в додатку; видаткова накладна №РН -13 - 000794 від 28.01.2015 - №2 переліку найменування товару відповідає №19 в додатку; видаткова накладна №РН - 13 - 009340 від 27.1 1.2014 - №8 переліку найменування товару відповідає №18 в додатку; товарно-транспортна накладна №291243 від 23.10.2014 - №2 переліку найменування товару відповідає №29 в додатку; видаткова накладна №ВУЖ - 27958 від 30.10.2014 - №1 переліку найменування товару відповідає №4 в додатку; товарно-транспортна накладна №342805 від 18.12.2014 - №4 та №13 переліку найменування товару відповідає відповідно №7 та №43 в додатку; товарно-транспортна накладна №310118 від 13.11.2014 - №3 переліку найменування товару відповідає №8 в додатку; товарно-транспортна накладна №322713 від 27.11.2014 - №7 переліку найменування товару відповідає №9 в додатку; ТТН №251925 від 11.09.2014 - №1. №2 та №4 переліку найменування товару відповідає відповідно №2. №13 та №29 в додатку; ТТН №12966 від 20.01.2015 - №1 переліку найменування товару відповідає №1 в додатку; ГТН №26857 від 05.02.2015 - №2 та №4 переліку найменування товару відповідає відповідно №10 та №6 в додатку; ТТН №2680066 від 05.02.2015 - №5 переліку найменування товару відповідає №8 в додатку; ВН №27192 від 30.0.2015 - №1 переліку найменування товару відповідає №34 в додатку; ВН №ТК 000855852 від 23.09.2014 - №3 переліку найменування товару відповідає №30 в додатку; ВН №ТК 000842270 від 11.09.2014 - №1 та №2 переліку найменування товару відповідає №3 в додатку; ВН №ТК 000972606 від 17.12.2014 - №1 переліку найменування товару відповідає №35 в додатку; ВН №ТК 000945530 від 26.11.2014 - №3 переліку найменування товару відповідає №5 в додатку; ВН №ТК 000717889 від 10.06.2014 - №3 переліку найменування товару відповідає №31 в додатку; ВН №РН - 105033 від 22.11.2014 - №11 переліку найменування товару відповідає №10 в додатку; ВН №РН - 0013717 від 14.08.2014 - №8 переліку найменування товару відповідає №41 в додатку; ВН № 263122653 від 26.06.2014 - №16 переліку найменування товару відповідає №28 в додатку; ВН № від 23.12.2014 - №42. №48 та №49 переліку найменування товару відповідає відповідно №26. №24 та №22 в додатку; ВН №53942/50482 від 09.12.2014 - №30 та №35 переліку найменування товару відповідає відповідно №25 та №21 в додатку; ВН №57754/53900 від 30.12.2014 - №6 переліку найменування товару відповідає №42 в додатку; ВН №49585/46355 від 11.1 1.2014 - №8 переліку найменування товару відповідач №14 в додатку; ВН №51439/47987 від 21.11.2014 - №2 та №4 переліку найменування товару відповідає відповідно №27 та №23 в додатку; ВН №ВУЖ - 32069 від 25.12.2014 - №6 переліку найменування товару відповідає №32 в додатку; ВН №ВУЖ - 28333 віл 05.11.2014 - № 1 переліку найменування товару відповідає ВН №ВУЖ - 27450 від 23.10.2014 - №1 переліку найменування товару відповідає №14 в додатку; ТТН №297244 від 30.10.2014 - №1 та №4 переліку найменування товару відповідає №30 та №32 в додатку відповідно; ВН № ВУЖ 011053 від 29.01.2015 - №5 переліку найменування товару відповідає №15 в додатку; ВН №ВУЖ - 011300 від 31.01.2015 - №1 переліку найменування товару відповідає № 15 в додатку. Згідно додатку №3 до акту: ВН №ЖТ 14 - 000096193 від 22.11.2014 - №20. №45, №46 та №57 переліку найменування товару відповідає №19. №41. №39 та №33 в додатку відповідно; ВН №ЖТ 14 - 000098456 від 29.11.2014 - №15, №39, №42, №50 та №69 переліку найменування товару відповідає №42. №43. №42. №62 та №22 в додатку відповідно; ВН №ЖТ 15 000010055 від 07.02.2015 - №6. №20. №21, №26. №30. №32. №40. №49 переліку найменування товару відповідає №47. №48. №28. №4. №63. №3. №21 в додатку відповідно ВН №ЖТ 14 - 000091642 від 08.11.2014 - №9, №39, №41 та №57 перелік) найменування товару відповідає №27, №24. №35 та №17 в додатку відповідно; ВН №ЖТ 14 - 000103681 від 17.12.2014 - №22, №28 та №49 переліку найменування товару відповідає №45. №10 та №54 в додатку відповідно: ВН №ЖТ 14 - 000079586 від 01.10.2014 - №17 переліку найменування товару відповідає №58 в додатку; ВН №ЖТ 14 - 000089473 від 01.11.2014 - №54 переліку найменування товару відповідає №59 в додатку; ВН №ЖТ 15 - 000002688 від 14.01.2015 - №14 переліку найменування товару відповідає №20 в додатку; ВН №ЖТ 15 - 000002687 від 14.01.2015 - №12 переліку найменування товару відповідає №12 в додатку; ВН №ЖТ 15 - 000004758 від 21.01.2015 - №19 переліку найменування товару відповідає №50 в додатку.

Представником відповідача дано пояснення, що вказані накладні не приймались до уваги, адже в них зазначені інші місця доставки товарів (в інші магазини позивача), а не адреса магазину, який перевірявся м. Житомир, вул. В. Бердичівська, 35. Накладні на внутрішнє переміщення під час перевірки і після неї із запереченнями до акту позивачем не надавались.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного суду України яка викладена в постанові від 20.01.2015 року у справі № 21-275а14 вказано, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону № 996-ХІV та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 9, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 21 Закону № 265/95-ВР.

Підприємство має всі необхідні документи на товари, що реалізовувались, а бухгалтерський облік товарних запасів вівся та ведеться відповідно до вимог чинного законодавства, що відповідачем не спростовано.

Наявні в матеріалах справи видаткові накладні і накладні на внутрішнє переміщення спростовують спірне правопорушення.

Норми податкового законодавства, що регулюють порядок формування податкового кредиту та витрат у податковому обліку платника, не обмежують період подання платником необхідних первинних документів на підтвердження сформованого податкового кредиту та витрат лише часом проведення податкової перевірки.

Не дає підстави для такого висновку і пункт 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Адже наведена норма Кодексу лише визначає статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, та порядок використання цих документів податковим органом у разі їх подання платником до прийняття рішення, однак жодним чином не обмежує право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. Завдяки цьому забезпечується збір та дослідження доказів судом під час вирішення податкового спору.

Аналогічної позиції дотримується і суд касаційної інстанції яка висловлена зокрема в наступних рішеннях (Постанова ВАС України від 08 квітня 2015 року № К/9991/39128/12, К/9991/55280/12, Ухвала ВАС України від 25 лютого 2015 р № К/800/57104/14)

За таких обставин податкове повідомлення- рішення № підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З врахуванням зазначеного позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства, суд

постановив:

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати частково недійсним та частково скасувати податкове повідомлення- рішення форми "С" від 18.03.2015 року № Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області в сумі 9143,88.

Скасувати повністю податкове повідомлення- рішення форми "С" від 18.03.2015 року № Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області в сумі 32230,22 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 17 листопада 2015 р.