Справа № 802/3355/14-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2015 р. м. Київ К/800/6346/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Ліпського Д.В., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Липовець АТП» до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, третя особа - ПП «Авто-Експерт» про визнання недійсним рішення конкурсного комітету за касаційною скаргою Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Липовець АТП» звернулося до суду з позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, третя особа - ПП «Авто-Експерт» про визнання недійсним рішення конкурсного комітету.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що рішення конкурсного комітету від 30 липня 2014 про визнання переможцем конкурсу на об'єкті конкурсу № 41 (рейси 1209/1210,1211/1212) «Хмельницький - Київ» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки при оцінці конкурсних пропозицій перевізника-претендента ТОВ «Липовець АТП» шляхом застосування бальної системи конкурсним комітетом безпідставно не зараховано 9 балів відповідно до пункту 3 Додатку 4 до Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 грудня 2008 року (далі - Порядок).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково. Скасовано рішення конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі області (міжобласний маршрут) від 30 липня 2014, затверджене протоколом № 29, у частині затвердження результатів оцінювання пропозицій перевізників-претендентів та визначення переможця конкурсу і перевізника, що посів друге місце, на об'єкті конкурсу № 41 (рейси 1209/1210,1211/1212) «Хмельницький - Київ».

Визнано протиправним та скасовано Наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 20 серпня 2014 року № 496 про введення в дію рішення конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), оголошеного 30 липня 2014 року в частині в конкурсу № 41 (рейси 1209/1210, 1211/1212) «Хмельницький - Київ».

Визнано протиправними та скасовано дозволи на перевезення пасажирів на міжміському автобусному маршруті загального користування «Хмельницький - Київ» (рейси 1209/1210, 1211/1212), видані на підставі наказу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 20 серпня 2014 року № 496.

Зобов'язано Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті організувати засідання конкурсного комітету з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі області (міжобласний маршрут) та визначити переможця конкурсу на право перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування «Хмельницький-Київ» рейси 1209/1210, 1211/1212 (на об'єкті конкурсу № 41), на підставі бальної системи оцінки пропозицій, що була чинною станом на 30 липня 2014 року, та документів, поданих перевізниками-претендентами до 30 липня 2014 року включно.

У касаційній скарзі Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно протоколу від 30 липня 2014 року №29 засідання конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), 30 липня 2014 року було проведено конкурс з перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, на якому розглядалися заявки перевізників - претендентів: ТОВ «Липовець АТП», ПП «Авто - Експерт», ФОП ОСОБА_4 на маршрут Хмельницький - Київ, рейси 1209/1210, 1211/1212.

Відповідно до вказаного протоколу результати оцінювання пропозицій перевізників-претендентів становлять: ТОВ «Липовець АТП» - 12,66 балів, ПП «Авто-Експерт» - 15 балів, ФОП ОСОБА_4 - 0 балів.

За результатами оцінювання претендентів за бальною системою у відповідності до кількості балів між претендентами - перевізниками переможцем конкурсу визнано ПП «Авто - Експерт» на самостійне виконання рейсів 1209/1210, 1211/1212 маршруту Хмельницький - Київ. ТОВ «Липовець АТП» визнано таким, що зайняло друге місце.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в ході проведення конкурсу за об'єктом конкурсу № 41 «Хмельницький - Київ» при оцінці конкурсних пропозицій перевізника-претендента TOB «Липовець АТП» шляхом застосування бальної системи конкурсним комітетом безпідставно не зараховано 9 балів відповідно до пункту 3 Додатку 4 до Порядку.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України такі висновки судів попередніх інстанцій вважає передчасними та такими, що зроблені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи, виходячи з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III).

Згідно статті 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

Статтею 45 Закону № 2344-III передбачено, що у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.

Пунктом 42 Порядку визначено, що у разі участі в конкурсі двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет визначає кращого з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів відповідно до цього Порядку та Закону України «Про автомобільний транспорт».

Під час проведення конкурсу запрошуються всі перевізники-претенденти, що беруть участь у конкурсі, у присутності яких оголошуються конкурсні пропозиції. Претендентам надається право на обґрунтування запропонованих ними конкурсних пропозицій. Під час проведення конкурсу додаткові пропозиції від перевізників-претендентів не приймаються (пункт 43 Порядку).

Згідно пункту 46 Порядку переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору (пункт 49 Порядку).

Перелік показників нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів міститься в Додатку №4 до Порядку.

Пунктом 3 Додатку №4 визначено, що наявність не менш як трьох працівників, які здійснюють щоденний контроль за технічним станом транспортних засобів, є підставою для нарахування +5 балів; наявність не менш як двох працівників, які проводять щоденний огляд стану здоров'я водіїв, є підставою для нарахування +4 балів.

Вказані бали нараховуються у разі, якщо працівники, які здійснюють щоденний контроль за технічним станом транспортних засобів, та працівники, які проводять щоденний огляд стану здоров'я водіїв, працюють на повну ставку та перебувають у штаті підприємства не менш як один рік до дати оголошення конкурсу; розміщення матеріально-технічної бази на відстані не більш як 100 кілометрів від місця формування оборотного рейсу.

У запереченнях на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідач вказував на відсутність підстав для нарахування позивачу додаткових 9 балів, оскільки матеріально-технічна база позивача (м. Липовець) розміщена на відстані більш ніж 100 кілометрів від місця формування оборотного рейсу (м. Хмельницький).

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, позивач подав до конкурсного комітету конкурсні пропозиції на об'єкт конкурсу № 41 разом із наказами на призначення працівників, штатним розписом ТОВ «Липовець АТП», договором оренди матеріально-технічної бази від 29 квітня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що подані позивачем до конкурсного комітету документи підтверджують наявність у позивача чотирьох працівників, які здійснюють щоденний контроль за технічним станом транспортних засобів та двох працівників, які проводять щоденний огляд стану здоров'я водіїв, які працюють на повну ставку та перебувають у штаті підприємства понад один рік до дати оголошення конкурсу, а також наявність орендованої матеріально-технічної бази в м. Хмельницькому, що розміщена на відстані не більше як 100 кілометрів від місця формування оборотного рейсу (об'єкт конкурсу АС Хмельницький).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, укладений між ТОВ «Автопілот» та ТОВ «Липовець АТП» договір оренди від 29 квітня 2014 року, в якому зазначено місце його укладення, не містить інформації щодо місцезнаходження об'єкта, що орендується ТОВ «Липовець АТП» (приміщення та оглядова канава), а акт прийому позивачем орендованої матеріально-технічної бази в м. Хмельницькому у матеріалах справи відсутній.

Не з'ясувавши та не перевіривши вказаних обставин, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про розміщення орендованої позивачем матеріально-технічної бази на відстані не більше як 100 кілометрів від місця формування оборотного рейсу, а відтак - і про наявність підстав для нарахування додаткових балів, передбачених пунктом 3 Додатку 4 до Порядку.

Не встановлення в судовому процесі зазначених вище обставин як таких, що мають суттєве значення у справі, призвело до передчасних та необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі, та відповідно до положень частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, зокрема статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: Д.В. Ліпський

М.І. Мойсюк