Справа № 826/1550/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2015 року № 826/1550/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Погрібніченка І.М., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомВідкритого акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії"
до Державної авіаційної служби України
провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство "Аерофлот-російські авіалінії" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної авіаційної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

У судовому засіданні 06.04.2015 був допитаний свідок ОСОБА_1, який в порядку статті 141 Кодексу адміністративного судочинства України був приведений до присяги, зі змістом статей 384, 385 Кримінального кодексу України був ознайомлений.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протоколи про правопорушення у галузі цивільної авіації, складені державним інспектором без належних на те повноважень та з порушенням вимог Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 637 від 26.12.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/20386, а саме: протокол складений державним інспектором Державіаслужби України, який не мав повноважень на проведення інспектування (перевірки) у сфері авіаційної безпеки; під час складання протоколів інспектор не здійснював перевірку інформації, що стала підставою для встановлення фактів вчинення з боку позивача правопорушень у галузі цивільної авіації; державний інспектор самостійно не орієнтувався в телеграмах та не заповнював реквізити протоколів, а лише завдяки працівникам юридичного відділу Державіаслужби України частково переніс інформацію телеграм до завчасно підготовлених названими працівниками протоколів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимог та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду подав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що державний інспектор Державної авіаційної служби України ОСОБА_1 діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені пунктом 8 частини 1 статті 16 Повітряного кодексу України, розділом ІІ Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 637 від 26.12.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/20386, Положенням про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 68 від 09.02.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2010 за №307/17602.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів ухвалила продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час розгляду справи колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

30.12.2014 державним інспектором Державної авіаційної служби України ОСОБА_1 проведено перевірку інформації, викладеної в телеграмах Украероцентру №012014 та №012037.

За результатами перевірки встановлено, що повітряні судна позивача здійснювали польоти з порушенням порядку використання повітряного простору України, незважаючи на заборону використання повітряного простору, чим порушили статтю 30 Повітряного кодексу України, пункти 94 та 118 постанови Кабінету Міністрів України № 401 від 29.03.2002 "Про затвердження Положення про використання повітряного простору України, що і було зафіксовано шляхом складання протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації б/н від 30.12.2014, № 2106 від 30.12.2012, № 2107 від 30.12.2012, № 2108 від 30.12.2012, №2109 від 30.12.2012, № 2110 від 30.12.2012, № 2111 від 30.12.2012, № 2112 від 30.12.2012, № 2113 від 30.12.2012, № 2114 від 30.12.2012, № 2115 від 30.12.2012, № 2116 від 30.12.2012, № 2117 від 30.12.2012, № 2118 від 30.12.2012.

Позивач вважає протиправними дії Державної авіаційної служби України щодо складання зазначених протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 16 Повітряного кодексу України державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки відповідно до частини шостої цієї статті мають право складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення і застосовувати фінансові санкції.

Відповідно до частини першої статті 129 Повітряного кодексу України підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол.

Частина друга статті 129 Повітряного кодексу України встановлює, що протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.

Згідно з частиною третьою статті 129 Повітряного кодексу України справа про правопорушення в галузі цивільної авіації розглядається в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання уповноваженим органом з питань цивільної авіації протоколу про правопорушення в галузі цивільної авіації.

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 637 від 26.12.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/20386 встановлено, що підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1. Усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком українською мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, стосовно якої він складений.

Пунктом 2.2 розділу ІІ зазначеного Порядку встановлено, що протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.

Згідно з пунктом 2.3 розділу ІІ Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 637 від 26.12.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/20386 повноваження державних інспекторів підтверджуються посвідченням державного інспектора з авіаційного нагляду у Державіаслужбі України, а уповноважених на проведення перевірок посадових осіб Державіаслужби України - наказом Державіаслужби України про проведення перевірки та службовим посвідченням.

Відповідно до пунктів 2.5, 2.3, 2.7 зазначеного Порядку протокол складається за кожним виявленим фактом правопорушення у галузі цивільної авіації. Протокол підписується посадовою особою, що склала протокол, та керівником або уповноваженим представником Суб'єкта. У разі наявності свідків протокол підписується також і цими особами. У разі відмови керівника або уповноваженого представника Суб'єкта підписати протокол посадова особа, що склала протокол, вносить до такого протоколу відповідний запис. Відмова від підписання протоколу не є підставою для припинення справи про правопорушення у галузі цивільної авіації. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати в протоколі пояснення і зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання та робити заяви і подавати клопотання. У разі якщо правопорушник викладає свої пояснення на окремому аркуші, у протоколі про це робиться відповідна відмітка.

Таким чином, протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати зокрема, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України, на підставі посвідчення державного інспектора з авіаційного нагляду у Державіаслужбі України або наказу Державіаслужби України про проведення перевірки та службовим посвідченням, відповідно. При цьому відповідне повноваження не обмежено кваліфікацією посад державних інспекторів.

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 68 від 09.02.2010, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2010 за №307/17602 державний інспектор - працівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації, якому надані повноваження з перевірки діяльності суб'єкта та стану об'єкта авіаційної діяльності і який має посвідчення встановленого зразка; спеціальне завдання на проведення перевірки - наказ Державіаслужби України на проведення перевірки.

Протоколи про правопорушення у галузі цивільної авіації б/н від 30.12.2014, № 2106 від 30.12.2012, № 2107 від 30.12.2012, № 2108 від 30.12.2012, №2109 від 30.12.2012, № 2110 від 30.12.2012, № 2111 від 30.12.2012, № 2112 від 30.12.2012, № 2113 від 30.12.2012, № 2114 від 30.12.2012, № 2115 від 30.12.2012, № 2116 від 30.12.2012, № 2117 від 30.12.2012, № 2118 від 30.12.2012 складені державним інспектором з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією відділу сертифікації та нагляду за виконанням польотів транспортних перевезень управління виконання польотів департаменту експлуатації Державіаслужби України ОСОБА_1 на підставі посвідчення №000216 виданого 19.04.2011 та наказів Державіаслужби України № 806 від 30.12.2014 "Про проведення перевірки фактів порушення порядку використання повітряного простору" та № 807 від 30.12.2014 "Про внесення Змін у додаток до наказу Державіаслужби від 30 грудня 2014 р. №806", якими відповідач уповноважив державних інспекторів з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією здійснити перевірку інформації, викладеної в первинних повідомленнях про порушення порядку використання повітряного простору України, чим, фактично, делегував свої функції на складання протоколу відповідним інспекторам, що прямо передбачено наведеними вище положеннями Порядку № 637.

Доводів щодо невідповідності посвідчення державного інспектора або наказу Державіаслужби України про проведення перевірки фактів порушення порядку використання повітряного простору позивачем не наведено, а матеріали справи не містять доказів, які б вказували на складення таких документів з порушенням встановленого порядку.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 повідомив суду, що він є посадою державним інспектором з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією Державної авіаційної служби України та ним дійсно було складено та підписано оскаржувані протоколи про правопорушення у галузі цивільної авіації .

Підписання протоколів посадовою особою відповідача, яка їх склала, свідчить про взяття на себе зазначеною особою відповідальності за їх складання. Використання такою особою під час складання протоколів будь-якої допоміжної інформації, у тому числі, наданої працівниками юридичного відділу Державіаслужби України, Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 637 від 26.12.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/20386 не заборонено, а не наведення представниками позивача доводів щодо порушення прав позивача такими діями інспектора дає підстави суду не приймати такі посилання до уваги.

Таким чином, протоколи про правопорушення у галузі цивільної авіації б/н від 30.12.2014, № 2106 від 30.12.2012, № 2107 від 30.12.2012, № 2108 від 30.12.2012, №2109 від 30.12.2012, № 2110 від 30.12.2012, № 2111 від 30.12.2012, № 2112 від 30.12.2012, № 2113 від 30.12.2012, № 2114 від 30.12.2012, № 2115 від 30.12.2012, № 2116 від 30.12.2012, № 2117 від 30.12.2012, № 2118 від 30.12.2012 складені державним інспектором на підставі відповідного посвідчення та наказу на проведення перевірки діяльності суб'єкта та стану об'єкта авіаційної діяльності.

Суд не приймає до уваги доводи позивач про те, що державний інспектор Семака В.І. не мав права проводити перевірку у сфері авіаційної безпеки, оскільки має кваліфікацію державного інспектора, з льотної експлуатації з огляду на наступне.

Відповідно пункту 2.1 Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 68 від 09.02.2010, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2010 за №307/17602 за напрямом діяльності встановлюються такі посади державних інспекторів: державний інспектор з авіаційного нагляду за безпекою авіації (далі - державний інспектор з безпеки авіації); державний інспектор з авіаційного нагляду за льотною придатністю повітряних суден (далі - державний інспектор з льотної придатності); державний інспектор з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією (далі - державний інспектор з льотної експлуатації).

Згідно з пунктом 2.4 зазначеного Положення посади державних інспекторів з льотної експлуатації можуть бути за такими напрямами: повітряні перевезення; авіаційні роботи; авіація загального призначення. Державний інспектор з льотної експлуатації проводить інспектування у сфері льотної експлуатації, а за умови проходження відповідної підготовки - за напрямами державного інспектора з безпеки авіації, крім авіаційної безпеки.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Повітряний кодекс України та Порядок накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України № 637 від 26.12.2011 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/20386 не обмежують повноваження державного інспектора на проведення перевірок та складання протоколів відповідною кваліфікацією посад державних інспекторів; у свою чергу дії державного інспектора з проведення перевірки у межах даного спору позивачем не оскаржуються.

Крім того, судом встановлено, що протоколи про правопорушення у галузі цивільної авіації б/н від 30.12.2014, № 2106 від 30.12.2012, № 2107 від 30.12.2012, № 2108 від 30.12.2012, №2109 від 30.12.2012, № 2110 від 30.12.2012, № 2111 від 30.12.2012, № 2112 від 30.12.2012, № 2113 від 30.12.2012, № 2114 від 30.12.2012, № 2115 від 30.12.2012, № 2116 від 30.12.2012, № 2117 від 30.12.2012, № 2118 від 30.12.2012 складені за формою згідно додатку 1 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 637 від 26.12.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/20386 та містять усі необхідні реквізити, заповнені розбірливим почерком українською мовою, без закреслень, виправлень та підписаний державним інспектором і представником ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії".

При цьому доводи позивача щодо належної обізнаності державного інспектора про суть вчинених порушень та неможливість самостійного заповнення реквізитів протоколів не підтверджуються жодними доказами та впливають на правомірність дій відповідача при складенні протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо складання протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації б/н від 30.12.2014, № 2106 від 30.12.2012, № 2107 від 30.12.2012, № 2108 від 30.12.2012, №2109 від 30.12.2012, № 2110 від 30.12.2012, № 2111 від 30.12.2012, № 2112 від 30.12.2012, № 2113 від 30.12.2012, № 2114 від 30.12.2012, № 2115 від 30.12.2012, № 2116 від 30.12.2012, № 2117 від 30.12.2012, № 2118 від 30.12.2012 вчинені на підставі та у межах повноважень, наданих законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків.

Дії по складанню протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації не можуть вважатись такими, що порушують права чи інтереси позивача, а відповідні протоколи не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки відповідно до положень статей 128, 129 Повітряного кодексу України відповідні протоколи є лише підставою для розгляду справа про правопорушення в галузі цивільної авіації, відповідно, правові наслідки для позивача створює лише рішення, прийняте за результатами справи про правопорушення в галузі цивільної авіації у вигляді відповідної постанови.

Отже, оскаржувані дії відповідача не є юридично значеними для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього особу будь-якого обов'язку, отже сама по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді І.М. Погрібніченко

В.А. Кузьменко