Справа № 2а/0512/774/12
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/800/3353/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області, треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому зазначала, що у 2001 році їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до статті 43 Закону України «Про статус суддів». У зв'язку зі зміною розміру суддівської винагороди у липні 2012 року звернулася із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, на що отримала відмову.

Посилаючись на порушення права на належне матеріальне забезпечення судді у відставці просила визнати відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання неправомірною; зобов'язати здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2012 року з урахуванням грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року, позов задоволено: визнано неправомірними дії щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов'язано провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2012 року з урахуванням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, відповідач ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову. У обґрунтування касаційної скарги зазначав, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім суддів Конституційного Суду України у разі зміни грошового утримання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 01 липня 2007 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області та отримує щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до Закону України «Про статус суддів».

З 01 січня 2012 року посадові оклади суддів місцевих судів було приведено у відповідність до вимог статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

27 червня 2012 року позивачу видано довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді становить 14 440,80 грн.

02 липня 2012 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області з заявою про перерахунок довічного грошового утримання з урахуванням довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, на що отримала відмову у зв'язку з тим, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, крім суддів Конституційного Суду України.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів, а Законом України «Про судоустрій і статус суддів» прямо передбачено проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій у 2001 році ОСОБА_4 призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до вимог статті 43 Закону України «Про статус суддів», що діяв на час вчинення такої дії. Частина четверта даної статті передбачала, що судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічне правило було закріплено у частині третій статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, частини третю та п'яту статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, відповідно до яких щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині свого рішення від 14 грудня 2011 року №18-рп/2011, вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці цю виплату сплачує Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України, діючому судді виплачується виключно з Державного бюджету України.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях від 24 червня 1999 року №6-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду України, що стосуються правових понять інституту судді у відставці, закріплюють поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, також Конституційним Судом вказано про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.

Таким чином обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, а тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці.

Як редакція Закону України «Про статус суддів» на час призначення довічного грошового утримання позивачу, так і редакція статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачають пропорційність довічного утримання від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Отже, в разі зміни грошового утримання судді, який працює, щомісячне довічне грошове утримання підлягало перерахунку, а відмова відповідача у перерахунку була неправомірною.

З огляду на викладене суди прийшли до обґрунтованого і законного висновку про наявність у позивача права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Доводи касаційної скарги відповідача про відсутність у нього такого обов'язку - не ґрунтуються на законі.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області залишити без задоволення, а постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: С.Є. Амєлін Я.Л. Іваненко М.Г. Кобилянський