Справа № 369/2222/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/35207/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі №369/2222/15-а за позовом ОСОБА_2 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою; зобов'язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо отримання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0.10 га в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем всупереч вимогам ст.ст.116,118 Земельного кодексу України протиправно відмовлено позивачу у отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо отримання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0.10 га в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у грудні 2014 року звернувся до відповідача з клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо отримання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0.10 га в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.01.2015 року № 12 у задоволенні його клопотання було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачем не надані графічні матеріали відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, її адреса.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280 передбачено, що вирішення питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Згідно частини 1 статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Статтею 1 Закону України „Про землеустрій" передбачено, що план земельної ділянки - це графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення об'єктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці.

Судами встановлено, що позивач до клопотання про отримання у власність земельної ділянки графічних матеріалів, визначених частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, не додав.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: