Справа № 813/8300/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Справа № 876/2294/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кам'янка-Бузькому районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року в адміністративній справі № 813/8300/14 за позовом управління Пенсійного фонду України в Кам'янка-Бузькому районі Львівської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кам'янка-Бузькому районі Львівської області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

05.12.2014 р. управління Пенсійного фонду України в Кам'янка-Бузькому районі Львівської області (далі - УПФУ в Кам'янка-Бузькому районі) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом, у якому просило зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кам'янка-Бузькому районі Львівської області (далі - ВВД ФССНВУ в Кам'янка-Бузькому районі) включити в акт звірки виплачену суму допомоги на поховання ОСОБА_2 в сумі 256,02 грн та витрати на її доставку в сумі 2,22 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 позивачем виплачено допомогу на поховання в сумі 256,02 грн та витрати на її доставку в сумі 2,22 грн. Відповідна сума включена позивачем до акту звірки на відшкодування за серпень 2014 року. Однак, відповідач відмовився прийняти до відшкодування виплачену допомогу на поховання, посилаючись на те, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між смертю пенсіонера та трудовим каліцтвом.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило УПФУ в Кам'янка-Бузькому районі, яке вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж обставинами, що викладені у позовній заяві, а також тим, що рішення прийняте з порушенням п.п.4, 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за № 5-4/4 від 04.03.2003 р.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав жодних доказів причинно-наслідкового зв'язку між смертю ОСОБА_2 та трудовим каліцтвом отриманим ОСОБА_2 і здійснення ВВД ФССНВУ в Кам'янка-Бузь-кому районі виплат, пов'язаних з похованням ОСОБА_2 було б нецільовим використанням коштів Фонду.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають дійсним обставинам справи та є правильними.

Як встановлено судом, в серпні 2014 року позивачем виплачено допомогу на поховання сім'ї померлого пенсіонера ОСОБА_2, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві на суму 256,02 грн; витрати на виплату допомоги склали 2,22 грн.

Допомога на поховання включена позивачем до акту звірки на відшкодування за серпень 2014 року, однак відповідач відмовився прийняти до відшкодування виплачену допомогу на поховання, посилаючись на те, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між смертю пенсіонера та трудовим каліцтвом.

Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за № 5-4/4 від 04.03.2003 р., зареєстровано в Міністерстві юстиції 16.05.2003 р. за №376/7697, затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - Порядок).

Відповідно до п.4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XVI).

Відповідно до ч.8 ст.34 Закону № 1105-ХІV у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України згідно з порядком проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року № 826.

Згідно із п.9 ст.34 Закону № 1105-ХІV у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

На необхідність встановлення причинного зв'язку між смертю та отриманою травмою вказано в п.6.1.6 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду ССНВ України 27.04.2007 р. № 24, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 р. № 715/13982 та п.20 пп. "в" Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 р.

Крім того, наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15.11.2005 р. № 606 затверджено Інструкцію про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, де вказано, що встановлення причинного зв'язку смерті з отриманим каліцтвом передбачено Законами України «Про охорону праці», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» для відшкодування шкоди утриманцям працівника (годувальника) у разі його смерті. В даній Інструкції дано визначення в чому полягає причинний зв'язок, зокрема, це зв'язок, який можна встановити між наслідками трудового каліцтва з урахуванням форми, стадії, тяжкості функціональних порушень, розвитку ускладнень за життя, патоморфологічними та гістологічними змінами в органах та системах організму.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність причинного зв'язку між смертю та отриманою травмою потерпілого, оскільки позивач не надав жодних належних доказів виплати допомоги на поховання на підставі відповідних медичних висновків чи доказів настання смерті потерпілого внаслідок одержаного каліцтва.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Порядок № 5-4/4 не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірок розрахунків розраховане на відсутність спору.

У разі незгоди відповідача прийняти до відшкодування виплачені суми та включити до щомісячних актів звірок дані суми, спір повинен розглядатися в судах адміністративної юрисдикції шляхом подання позову про стягнення відповідних коштів.

За таких обставин, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права не відповідає змісту його прав щодо відшкодування понесених ним витрат.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кам'янка-Бузькому районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року в адміністративній справі № 813/8300/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В. Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 09 листопада 2015 року.