Справа № 2а-12521/10/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 вересня 2010 року 11:35 № 2а-12521/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шейко Т.І. при секретарі судового засідання Деруга Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державне підприємство Науково-дослідний інститут радіолокаційних систем "Квант-Радіолокація"
до Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва
про скасування повідомлення-рішення № /0 від 12.08.2010року
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідача, в якому просить визнати повністю нечинним, з моменту прийняття, податкове повідомлення-рішення № /0 від 12.08.2010 року Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про нарахування штрафу в розмірі 44 258,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що факти, викладені в акті № 1270/15-01 від 12.08.2010 року про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету, не відповідають фактичним обставинам справи та діючому законодавству України, а податкове повідомлення-рішення винесене з порушенням діючого законодавства і підлягає скасуванню, оскільки Державне підприємство науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-Радіолокація»завчасно здійснив сплату погодженого податкового зобовязання, а допущена технічна помилка, яка полягала у сплаті податку на прибуток на бюджетний рахунок для сплати дивідендів, не дає підстав Відповідачу вважати, що Позивачем порушено граничні строки сплати узгодженого податкового зобовязання і відповідно застосовувати штрафні санкції за таке порушення.

У судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні виклав зміст заперечень проти позовних вимог та просив суд у позові Державного підприємства науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-Радіолокація»відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державне підприємство науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-Радіолокація»ідентифікаційний код 24577572, місцезнаходження 03150, вул. Дмитрова, 5, м. Київ, зареєстрована Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією 21.11.1996 року.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва 12.08.2010 року була проведена перевірка своєчасності сплати податків до бюджету Державним підприємством науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-Радіолокація», при проведені перевірки податковими органами встановлено, що підприємство допустило порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток, передбаченого пп. 5.1.3 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

За результатами перевірки та на підставі акту перевірки № 1270/15-01 від 12.08.2010 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва винесено рішення від 12.08.2010 року № /0 про застосування фінансових санкцій за порушення вимог Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у розмірі 44 258,91 грн.

Суд розділяє позицію Позивача з приводу того, що винесення Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва податкового повідомлення-рішення є необґрунтованим та законодавчо не закріпленим, і задовольняючи позовні вимоги виходить з наступного.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи Державне підприємство науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-Радіолокація» 30.04.2010 року подало до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва декларацію з податку на прибуток, в якій самостійно визначило суму податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 442 589,06 грн. та податкові зобовязання щодо сплати дивідендів в розмірі 3 788,00 грн.

Відповідно до пп. 5.1.3 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»- граничним строком сплати для Позивача податку на прибуток було 20 травня 2010 року.

Матеріали справи свідчать про те, що Позивач шляхом безготівкового перерахування коштів платіжним дорученням № 589 від 06.05.2010 року у розмірі 434 000.00 грн. правильно зазначивши призначення платежу «податок на прибуток підприємств», помилково сплатив його не на рахунок № 0007, а на рахунок № 0007 Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, який був призначений для сплати дивідендів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»і податок на прибуток підприємств і авансові внески, нараховані на суму дивідендів та прирівняних до них платежів належать до доходів загального фонду Державного бюджету України на 2010 рік, тобто, обидва податки мають єдиного одержувача - Державний бюджет України.

06.05.2010 року кошти були зараховані до належного одержувача - державного бюджету України.

Листом № 20-300 від 25.05.2010 року, направленим на адресу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва, Позивач просив переахувати кошти з рахунка «Частина прибутку держпідприємств»на рахунок «Податку на прибуток».

Згідно пояснень Відповідача, податок на прибуток підприємств був зарахований 26.05.2010 року на той рахунок, на який повинен був здійснюватися платіж і це зарахування було здійснено до винесення спірного повідомлення-рішення.

У судовому засіданні Відповідач посилався на порушення Позивачем граничного строку сплати податку на прибуток із затримкою в шість днів (граничний строк сплати 20.05.2010 року, зарахування на належний рахунок, згідно акту перевірки № 1270/15-01 від 12.08.2010 року 26.05.2010 року), внаслідок чого і було прийняте спірне рішення про застосування штрафних санкцій.

Проте, суд звертає увагу на те, що при застосуванні Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва штрафних санкцій не враховувалось наступне.

Відповідно до пп. 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та пп.. 6.1.7 п.6 «Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби», затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17.03.2001року №110, платник податків зобов'язаний сплатити штраф у разі, коли він не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, при цьому не передбачається сплата штрафу у разі сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з помилкою у рахунках.

Оскільки Позивач своєчасно і у встановленому розмірі сплатив суму податку на прибуток підприємств до бюджету тому у Відповідача були відсутні передбачені пп. 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»підстави для застосування штрафних санкцій до Позивача. До того ж, дана норма визначає розміри штрафів, які зобовязаний сплатити платник податків у разі несплати узгодженої суми податкового зобовязання протягом граничних строків, що не мало місце в даному випадку, оскільки відповідна суму коштів була своєчасно перерахована до бюджету.

До того ж, Закон про податок на прибуток не визнає, на який рахунок та із зазначеним якого коду потрібно зараховувати податок. Оскільки податок фактично надійшов до відповідного бюджету у визначений строк, той факт, що кошти знаходилися на бюджетних рахунках певний час (6 днів) під іншим кодом є формальною обставиною і на думку суду, не може бути підставою для висновків про порушення граничних строків сплати податків і застосування штрафних санкцій. Шкоду бюджету не було спричинено.

У зв'язку з чим, податкове повідомлення-рішення від 12.08.2010 року № /0, яким Позивачу нараховані штрафні санкції у розмірі 44 258,91 грн. за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання прийнято безпідставно.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що перерахування коштів до бюджету здійснюються через органи державного казначейства, які в свою чергу контролюють ці надходження і мають також перевіряти правильність реквізитів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не виконав покладений на нього обовязок щодо доведення перед судом правомірності прийнятого ним рішення.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

постановив:

Позов Державного підприємства науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-Радіолокація»задоволити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 12.08.2010 року Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про нарахування Державному підприємству науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-Радіолокація»штрафу в розмірі 44 258,91 грн.

Відшкодувати Державному підприємству науково-дослідний інститут радіолокаційних систем «Квант-Радіолокація»з Державного бюджету України (за місцезнаходженням Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва) судові витрати в розмірі 3,40 грн. (три гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили у відповідності з нормами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко