Справа № 2а-5170/09/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року 10 год. 26 хв. Справа № 2а-5170/09/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника позивача - Краснопольської Ю.Р.,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Львівської митниці ДФС до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій і постанови та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Львівської митниці до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови від 16.07.2009 року про відмову у задоволенні скарги та постанови старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2009 року. Ухвалою суду від 14.08.2009 року провадження у справі було відкрито. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.07.2015 року у справі № К/9991/17936/11 задоволено частково касаційну скаргу Львівської митниці, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2011 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2009 року у цій справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року справу прийнято до розгляду, хід якого відображено в ухвалах суду, а в судовому засіданні 12 листопада 2015 року, згідно ч. 3 ст. 160 КАС України, проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Відповідно до клопотання представника позивача від 15.10.2015 року протокольною ухвалою суду згідно ч.1 ст. 52 КАС України замінено відповідача, а саме Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Про необхідність такої заміни зазначено також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.07.2015 року. Зокрема Вищий адміністративний суд України вказує, що відповідно до частини третьої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Такими органами державної виконавчої служби відповідно до статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції; районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області не входив до визначеного Законом України «Про державну виконавчу службу» переліку органів державної виконавчої служби, що виключає можливість його участі як відповідача у справах, що розглядаються відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також в судовому засіданні 15.10.2015 року протокольною ухвалою суду згідно ч.1 ст. 52 КАС України замінено позивача на Львівську митницю ДФС.

В позовній заяві позивач зазначає, що згідно із ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" однією з обов'язкових вимог до виконавчого документу є зазначення ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб) і при цьому жодних виключень із даного положення для органу державної виконавчої служби закон не містить. А тому, відповідач протиправно прийняв до виконання виконавчий лист Пустомитівського районного суду Львівської області № 2-975/09 від 03.06.2009 року, який не містить ідентифікаційного коду боржника, що є обов'язковим, оскільки невідомо про яку саме Львівську митницю у ньому йдеться. Також, просить врахувати, що до 03.10.2007 року діяла Львівська митниця з ідентифікаційним кодом № 33462197, після чого вона була реорганізована у Західну регіональну митницю, якій у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та організацій було присвоєно ідентифікаційний код за № 34668612. Остання 10.04.2009 року була ліквідована, після чого було створено Львівську митницю з ідентифікаційним кодом № 35775617.

Представник позивача позов підтримав з викладених у позовній заяві і поясненнях міркувань, просить його задовольнити.

Відповідач заперечень або пояснень суду не надав, явку представника в судове засідання 12.11.2015 року не забезпечив, хоча, у встановленому порядку був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання.

Заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд виходить з наступного.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2008 року у справі № 2а-975/08, яка набрала законної сили, визнано протиправним і скасовано наказ голови Державної митної служби України № 693-к від 25.04.2008 року в частині звільнення ОСОБА_2 з посади старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення митного поста "Краковець", визнано незаконним і скасовано п. 2 наказу голови Державної митної служби України № 301-к від 18.03.2008 року "По особовому складу митних органів" в частині визнання недоцільним подальшого перебування ОСОБА_2 на державній службі в митних органах та зобов'язано голову Державної митної служби України та начальника Львівської митниці запропонувати ОСОБА_2 посаду старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення митного поста "Краковець" Львівської митниці і укласти з ОСОБА_2 трудову угоду, призначивши його на зазначену посаду.

Згідно із ч.1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За правилами ч.4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч.2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Оскаржувана позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження від 24 червня 2009 року винесена старшим державним виконавцем ППВР ДВС ГУЮ у Львівській області Прокопом С.Б. на підставі виконавчого листа з примусового виконання вищевказаної постанови від 27.11.2008 року у справі № 2-975/08, виданого судом 03 червня 2009 року. Дана постанова прийнята обґрунтовано, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Покликання позивача на необхідність обов'язкового зазначення у виконавчому документі ідентифікаційного коду юридичної особи судом до уваги не приймаються, оскільки за змістом п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" такі відомості стосуються стягувача та боржника - юридичних осіб, які є суб'єктами господарської діяльності і яким не може вважатися Львівська митниця за виконавчим листом Пустомитівського районного суду Львівської області № 2-975/09 від 03.06.2009 року.

При розгляді питання щодо правомірності відкриття відповідачем виконавчого провадження № 13451990 від 24.06.2009 року судом взято до уваги положення пункту 1.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністра юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, відповідно до п'ятого абзацу якого постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не може бути скасована лише з формальних підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", які не перешкоджають подальшому провадженню виконавчих дій.

Згідно ч.3, ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв і виносив рішення правомірно, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.