Справа № 809/2954/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 р. Справа № 876/9816/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Нефедової А.О.

за участю прокурора: Шимін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 року у справі за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах Держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови від 24.06.2015 року та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій державного виконавця при прийнятті постанови від 24.06.2015 року неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.06.2015 року та зобов'язання державного виконавця вчинити дії по відновленню виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-3925/08/0970 від 25.02.2009 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області від 24.06.2015 року ВП № 45926334 про повернення виконавчого документа стягувачеві є незаконною і підлягає скасуванню в зв'язку з тим, що державним виконавцем не вжито усіх виконавчих дій та заходів щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а-3925/08/0970 від 25.02.2009 року. Просив позов задоволити.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області від 24.06.2015 року ВП № 45926334. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив Відділ державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою адміністративний позов залишити без розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області 25.12.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду № 2-а395/08/0970, виданого 25.02.2009 року про стягнення з ТОВ виробничо-комерційна фірма «Поліс» (надалі також - боржник, ТОВ ВКФ «Поліс») 4475 грн. на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, про що прийнято постанову ВП №45926334 від 25.12.2014 року. Разом з тим, відповідачем у згаданій постанові допущено помилку в номері виконавчого листа, замість № 2а-3925/08/0970 вказано № 2-а395/08/0970.

У підтвердження вчинення дій щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа відповідачем надано: відповідь № від 31.12.2014 року на запит № 9033704 від 30.12.2014 року до Держаної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; постанову про арешт коштів, що перебувають або надходять до каси боржника від 5 січня 2015 року; постанову про арешт коштів від 17 січня 2015 року; інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 03.03.2015 року з застосованим до ТОВ виробничо-комерційної фірми «Поліс» про арешт нерухомого майна; запити відповідача: від 30.12.2014 року за № 819/3 до Управління технічного нагляду, реєстраційної палати, Коломийського ВРЕР ДАІ, до Управління Держземагенства у Коломийському районі, до Коломийської ОДПІ про надання інформації щодо ТОВ виробничо-комерційної фірми «Поліс» про наявність нерухомого майна, транспорту, земельних ділянок, тракторів або іншої техніки, про відкриті рахунки у банківських установах; відповідь Держземагенства у Коломийському районі Івано-Франківської області про наявність земельних ділянок: за ТОВ виробничо-комерційною фірмою «Поліс» зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 0,8480 для виробничого використання на території м. Коломия, вул.Героїв Бреста, 2-б.

Відповідачем також надано відповіді з банківських установ, в яких відкриті рахунки ТОВ виробничо-комерційної фірми «Поліс», які датовані датою до відкриття виконавчого провадження від 25.12.2014 року ВП №45926334, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 20.08.2014 року № 81-14/12935 про те, що залишок коштів на рахунках відсутній для виконання даної постанови; ПАТ «Укрсоцбанк» від 27.08.2014 року №10.5-186/37-8985 про залишення постанови про арешт коштів боржника від 11.08.2014 року без виконання у зв'язку з тим, що назва боржника, вказана у постанові, не відповідає назві клієнта, вказаній у картці із зразками підписів і відбитка печатки та документах, що міститься в справі з юридичного оформлення рахунку.

12.05.2015 року посадовою особою відповідача здійснено вихід на місце реєстрації земельної ділянки ТОВ ВКФ «Поліс», а саме м. Коломия, вул. Героїв Бреста, 2-б, проте з причин відсутності боржника складено акт про неможливість виконання (стягнення) з ТзОВ ВКФ «Поліс».

На підставі виконаних виконавчих дій та акту про неможливість виконання (стягнення), відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 45926334 від 24.06.2015 року з підстави неможливості встановлення місця знаходження боржника.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно пункту 18 частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Згідно пункту 3.12 Інструкція з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі - Інструкція), організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки виконавчий документ значний термін перебував на примусовому виконанні, на переконання суду, для висновку про те, що державним виконавцем вчинено всі виконавчі дії та вжито всіх заходів для повного виконання цього виконавчого листа, передбачених Законом та Інструкцією, - державний виконавець повинен вчинити всі дії, що входять як до його обов'язків, та і до прав останнього.

Разом з тим, в процесі виконання відповідачем не здійснено подання на тимчасове обмеження керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за кордон, не організовано розшук боржника, не направлено до банківських установ, в яких відкриті рахунки боржника, постанов про арешт коштів з зазначенням точних та достовірних відомостей, не отримано відповіді від органів, в які направлялись запити, та не здійснено повторного направлення запитів про надання інформації про рухоме та нерухоме майно боржника.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 року у справі №809/2954/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 13.11.2015 року