Справа № 804/12739/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогою - стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_3) податковий борг:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що у зв'язку з нарощуванням податкового боргу та відсутністю погашення узгодженого грошового зобов'язання, утворився зазначений податковий борг. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Згідно п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.
На адресу відповідача судом було направлено копію ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі та інформацію про права та обов'язки осіб, які були отримані відповідачем 28.09.2015 року.
У строк встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України, заперечень проти позиву або заяви про визнання позову до суду відповідач не надав.
Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Суд, дослідивши наявні в справі докази та оцінивши їх у сукупності вважає необхідним задовольнити позов повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 03.07.2008 р. зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська.
11.02.2013р. відповідачем було подано до ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік, якою самостійно визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 548,43 грн.
Задекларовані зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб по терміну сплати відповідачем сплачені не були.
08.02.2014р. відповідачем було подано до ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, якою самостійно визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 779,39 грн. Розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, визначено розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягають сплаті до бюджету у наступному за звітним році, - 469,26 грн.
Задекларовані зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб по терміну сплати відповідачем сплачені не були.
09.02.2015р. відповідачем було подано до ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, якою самостійно визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1525,46 грн.
Задекларовані зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб по терміну сплати відповідачем сплачені не були.
19.06.2014р. відповідачем було подано до ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року, якою самостійно визначено суму податкових зобов'язань у розмірі 1998 грн.
21.04.2014 р. відповідачем було подано до ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2014 року, якою самостійно визначено суму податкових зобов'язань у розмірі 2906 грн.
Задекларовані зобов'язання з податку на додану вартість по термінам сплати 30.04.2014 року та 30.06.2014 року відповідно відповідачем сплачені не були.
10.11.2014 року ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати сум узгоджених податкових зобов'язань протягом граничних строків, визначених законодавством, за результатом якої складено акт перевірки №2877/1701-25/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року.
07.04.2014 року ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати сум узгоджених податкових зобов'язань протягом граничних строків, визначених законодавством, за результатом якої складено акт перевірки №999/1701-25/НОМЕР_1 від 07.04.2014 року.
Перевіркою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по ПДВ визначеного декларацією від 18.01.2014 року.
07.08.2014 року ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки №2292/1701-25/НОМЕР_1 від 07.08.2014 року.
Перевіркою встановлено не подання звітності з податку на додану вартість за лютий 2014 року, чим порушено п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України.
Доказів оскарження винесених податкових повідомлень-рішень відповідачем не надано.
Також у відповідності до ст.129 Податкового кодексу України позивачем було нараховано пеню у сумі 7,00 грн.
Відповідно до ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом; кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Згідно із пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податків та збори в строки та розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.
Пунктом 49.2. ст. 49 Податкового кодексу України встановлено, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
Сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.
Стаття 203 Податкового кодексу України встановлює порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом (стосовно податку на додану вартість): податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.203.1.); платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації(п.203.2.).
Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.4 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Згідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податковий борг по сплаті в бюджет податків та зборів у відповідача виник у 2014 році внаслідок несплати самостійно нарахованих грошових зобов'язань та, по теперішній час, не погашений підприємцем у добровільному порядку.
У зв'язку з чим, на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України на адресу відповідача була направлена податкова вимога від 17.01.2014 р. № 13-17 на суму податкового боргу у розмірі 4389,81 грн.
Доказів оскарження зазначеної податкової вимоги відповідачем не надано.
Відповідачем не було добровільно погашено суми податкового боргу по платежем та зборам до бюджету, у зв'язку з чим, нові податкові вимоги відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПКУ на адресу платника не направлялися.
Діями (бездіяльністю) відповідача порушено вимоги ст. 67 Конституції України, а також вимоги п.п. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України, якими регламентовано обов'язок платника податків щодо сплати податків і зборів у строки та розміри встановлені ПК України.
Погашенням податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.п. 14.1.152 ст. 14 Кодексу).
Кодекс не містить також положень які б визнавали недійсними вимоги прийняті у попередніх періодах щодо боргу, який існує на даний час.
Таким чином, податкова вимога, що надіслані Відповідачу є чинною, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, що виник після надіслання цієї вимоги, а законодавчі підстави для відкликання податкових вимог або прийняття нових чи окремих податкових вимог - відсутні.
Потрібно також враховувати положення п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу, згідно якої у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Порядок погашення податкового боргу платника податків встановлено Податковим кодексом. Так, згідно ст. 95 Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.1 - 95.3) .
Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4 Кодексу).
Згідно ст. 41 Кодексу органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах їх повноважень, є органами стягнення (виключно) (орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених ПК або іншими законами України (п. 14.1.137 Кодексу).
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом Державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, позов Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 16, 20, 36, 46, 49, 54, 57-59, 87, 95, 286 Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 128, 160-163, 167, 183-2, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_3) податковий борг:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 5320 грн. на користь місцевого бюджету та перерахувати на р/р 0008, код платежу 11010500, отримувач: УДК у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУДКС у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська, МФО 805012;

- з податку на додану вартість у розмірі 3801,17 грн. на рахунок № 0008 за кодом бюджетної класифікації 14010100, отримувач: УДКС України у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, код 3798953, банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська, МФО 805012.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков