Справа № 2а-3217/10/0970
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2010 р. Справа № 2a-3217/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Біньковської Н.В.

при секретарі судового засідання Прут Ю.А.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Гаразд України до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 30.07.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ Гаразд України звернулося в суд із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 30.07.2010 року про визначення податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковий орган неправильно визначив ТзОВ Гаразд України податковим агентом та неправомірно встановив порушення у вигляді неутримання сум податку з доходів фізичних осіб за результатами внеску учасником товариства ОСОБА_4 в статутний капітал ТзОВ Гаразд України майна. Відповідно до вимог Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб внесок у вигляді майна, яке перебуває у власності фізичної особи, до статутного фонду юридичної особи є придбанням такою фізичною особою права власності на частку (пай) у статутному фонді такої юридичної особи і не є доходом в розумінні норм цього закону та не відносяться до операцій купівлі-продажу майна.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Представники відповідача позов не визнали та в його задоволенні просять відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДПІ у м.Івано-Франківську проведена планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТзОВ Гаразд України, за результатами якої складено акт №12652/23-2/32077713 від 16.07.2010 року.

В ньому вказується на порушення позивачем вимог п.1.2, п.1.3 ст.1, п.п. 11.1.2, 11.2.2. п. 11.2. ст. 11, п.17.2. ст. 17, п. 19.2. ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 року №889-IV (далі - Закон №889-IV) внаслідок чого донараховано за 2008 рік 687748,35 грн. податку з доходів фізичних осіб.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв оскаржуване податкове повідомлення - рішення №/0 від 30.07.2010 року про визначення ТзОВ Гаразд України податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб від інших видів діяльності в сумі 2063245,05 грн., в тому числі 687748,35 грн. за основним платежем та 1375496,7 грн. за штрафними санкціями.

В ході перевірки було встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства №18 від 20.12.2008 року та акту приймання-передачі земельних ділянок і нерухомого майна, як внеску в статутний капітал ТзОВ Гаразд України від 26.01.2009 року ОСОБА_4 вніс до статутного капіталу товариства земельні ділянки та нерухоме майно загальною вартістю 13754967,00 грн.

При прийнятті податкового повідомлення-рішення №/0 від 30.07.2010 року ДПІ у м.Івано-Франківську виходила з того, що позивач в порушення п.1.2, п.1.3 ст.1, п.п. 11.1.2, 11.2.2. п. 11.2. ст. 11, п.17.2. ст. 17, п. 19.2. ст. 19 Закону №889-IV не нарахував та не сплатив податок з доходу, отриманого ОСОБА_4Я від відчуження земельних ділянок і нерухомості, оскільки інвестування фізичною особою до статутного фонду господарського товариства належного їй на правах власності нерухомого майна (в т.ч. земельної ділянки) нематеріальних активів є нічим іншим як договором міни, так як фізична особа придбаває корпоративні права в обмін на внесене майно. Підприємство, яке в обмін на внесене до його статутного фонду нерухоме майно, нематеріальні активи надає фізичній особі корпоративні права, згідно із п.1.15 ст.1 Закону №889-IV є податковим агентом.

Суд не погоджується з вищенаведеними висновками відповідача виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.2., п.1.3 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»доходом є сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами. Дохід з джерелом його походження з території України будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді: доходів у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення операцій, з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах.

У відповідності до статті 2 Закону №889-IV, платниками податку є: резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи; нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Згідно статті 3 Закону №889-IV обєктом оподаткування резидента є: загальний місячний оподатковуваний дохід; чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального річного оподатковуваного доходу на суму податкового кредиту такого звітного року; доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті; іноземні доходи.

Відповідно до п.п. 4.2.13 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються інвестиційний прибуток від здійснення платником податку операцій з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 4.3.3 та 4.3.17 цієї статті.

Відповідно до п.п. 9.6.2. п.9.6 ст.9 Закону №889-IV, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у звязку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного фонду юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права, а до продажу прирівнюються операції з повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного фонду емітента корпоративних прав, внаслідок виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента.

Відповідно до п.п. 9.6.6 п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року. Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, то його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Під терміном "інвестиційний актив" розуміється пакет цінних паперів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом, а також банківські метали, придбані у банку, незалежно від місця їх подальшого продажу /п.п. "а" п.п. 9.6.7 п. 9.6 ст. 9 вказаного Закону/.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що оподаткуванню підлягає інвестиційний прибуток (позитивна різниця між доходом від продажу інвестиційного активу, та його вартістю) отриманий від здійснення операцій з корпоративними правами.

Згідно з до пп. 9.6.1. п.9.6 ст.9 Закону №889-IV облік фінансових результатів операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат.

Суд зазначає, що оскільки оподаткуванню підлягає не весь дохід від продажу, а тільки прибуток (доходи мінус витрати), які учасник розраховує самостійно, то в даному випадку юридична особа не є податковим агентом фізичної особи та не повинна утримувати податок з доходів фізичних осіб.

Крім цього, згідно з прямими нормами Закону №889-IV вклад (внесок) фізичної особи у вигляді майна, яке перебуває у власності такої особи, до статутного фонду юридичної особи - резидента є отримання такою фізичною особою права власності на частку (пай) у статутному фонді такої юридичної особи, тобто є витратами, понесеними у звязку із придбанням інвестиційного активу, і не є доходом згідно з нормами пункту 1.2 статті 1 Закону та не відноситься до операцій з купівлі-продажу майна відповідно до норм статей 11 та 12 Закону №889-IV. Під час здійснення внеску фізичної особи у вигляді майна до статутного фонду юридичної особи - резидента не виникає об'єкт обкладання податком з доходів фізичних осіб.

Враховуючи отримання ОСОБА_4 прав управління юридичною особою-резидентом шляхом формування статутного фонду товариства за рахунок свого власного нерухомого майна, підстав для віднесення суми такого статутного фонду до оподатковуваного доходу позивача немає.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №/0 від 30.07.2010 року є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську №/0 від 30.07.2010 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 03.12.2010 року.