Справа № 826/4031/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/800/35630/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Сороки М. О., Чумаченко Т. А.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства "Артек" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Дочірнє підприємство "Артек" (далі - ДП "Артек") звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби (далі - Київська міська митниця ДФС) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2014/000004/2 від 18 грудня 2014 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що ДП "Артек" було подано до митного оформлення вантажну митну декларацію № 100270001/2014/223932 від 16 грудня 2014 року разом із товаросупровідними документами на товар, який заявлений в режимі "ІМ-40".

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів посадовою особою Київської міської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2014/000004/2 від 18 грудня 2014 року, згідно з яким до зазначеного у митній декларації № 100270001/2014/223932 товару, а саме молекулярного сита для виробництва склопакетів, органом доходів і зборів застосовано метод за ціною договору щодо ідентичних товарів замість визначеного позивачем основного методу.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення, Київська міська митниця ДФС вважає те, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку із наданням декларантом або уповноваженою ним особою документів, які містять розбіжності, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товарів.

Вважаючи, що такі дії та рішення відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно порядку митного оформлення товарів та застосування методів визначення митної вартості товарів, позивач звернувсь до суду з вимогою про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2014/000004/2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2014/000004/2 від 18 грудня 2014 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у сумі 73,08 гривень.

У своїй касаційній скарзі Київська міська митниця ДФС, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Водночас представник ДП "Артек" у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між компанією "HONGKONG WITIGER LIMITED" (Китай) та ДП "Артек" укладено контракт купівлі-продажу № 14SY0326/AR/001 від 26 березня 2014 року щодо поставки молекулярного сита для виробництва склопакетів, відповідно до якого позивач придбаває товар за кількістю, асортиментом, вартістю та умовах, вказаних в доповненнях, які є невід'ємними частинами даного контракту.

Вищевказаним зовнішньоекономічним договором передбачені умови оплати за поставлений товар, яка здійснюється шляхом 100 % передоплати, що слугуватиме 20-ти денному строку відвантаження товару.

Додатком № 3 до контракту № 14SY0326/AR/001 від 26 березня 2014 року визначено умови поставки FOB згідно з Incoterms-2010.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: "молекулярне сито, що являє собою синтетичний цеоліт з розміром пір 3 Ангстрем. Молекулярне сито А551. Діамент гранул: 0,5-0,9 мм коробка по 25 кг - 5000 кг (200 шт.). Продукт має високу ємність адсорбції води і виробляється для використання як осушувача при виробництві газо- і повітрозаповнених склопакетів. Торговельна марка: ARtec. Країна виробництва: CN. Виробник: HONGKONG WITIGER LIMITED", позивачем надано органу доходів і зборів вантажну митну декларацію № 100270001/2014/223932, в якій зазначено митну вартість за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження вартості позивачем одночасно подано: контракт № 14SY0326/AR/001 від 26 березня 2014 року з додатками № 1, 2, 3 до нього; інвойс № WT2014SY082 від 17 жовтня 2014 року; коносамент № MWSHODE14100782FD від 29 жовтня 2014 року; пакувальний лист від 17 жовтня 2014 року; платіжне доручення № 45 від 22 жовтня 2014 року; листи ДСУ з контролю за наркотиками № 09/02-2968 від 08 серпня 2014 року та № 09/02-4632 від 05 грудня 2014 року; декларацію країни відправлення № 13562256 від 07 листопада 2014 року; договір транспортного експедирування № 03/01-13 від 03 січня 2013 року; довідку про транспортні витрати від 16 грудня 2014 року.

Так, заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації № 100270001/2014/223932 від 16 грудня 2014 року у відповідності до рахунку-фактури (інвойсу) № WT2014SY082 від 17 жовтня 2014 року склала 9350,00 доларів США, що в національній валюті еквівалентно 147359,57 гривень.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, 18 грудня 2014 року органом доходів і зборів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2014/000004/2, яким, враховуючи витрати на транспортування у сумі 15000 грн., скориговано митну вартість "молекулярне сито, що являє собою синтетичний цеоліт", з 10301,75 доларів США до 19250,00 доларів США, застосувавши метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано вичерпний перелік документів, які містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення митної вартості товарів.

Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Згідно із частиною 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини 2 статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З матеріалів справи вбачається, що вартість задекларованого товару в сумі 9350,00 доларів США підтверджується інвойсом № WT2014SY082 від 17 жовтня 2014 року, пакувальним листом б/н від 17 жовтня 2014 року, платіжним доручення № 45 від 22 жовтня 2014 року та декларацією країни відправлення № 13562256 від 07 листопада 2014 року.

Транспортні ж витрати у сумі 15000 грн. підтверджені наступними документами:

- довідкою про транспортні витрати від 16 грудня 2014 року;

- договором про транспортне експедирування № 03/01-13 від 03 січня 2013 року;

- заявкою № 30/10 від 30 жовтня 2014 року на транспортне обслуговування;

- актом виконання транспортних послуг № 433 від 18 грудня 2014 року;

- договором про транспортне експедирування № 180714 від 18 липня 2014 року;

- рахунок на оплату № 433 від 17 грудня 2014 року;

- платіжним дорученням № 1386 від 17 грудня 2014 року.

Зі змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), оскільки документи, які подані до митного оформлення містять розбіжності, зокрема, у відповідності до контракту № 14SY0326/AR/001 від 26 березня 2014 року вартість вказується у додатках до контракту. Так, у додатку № 2 наданого до митного оформлення вказано вартість за артикул А551, проте за артикул А558 вартість не зазначено. У додатку № 1 вказана вартість 0,38 доларів США/1 кг, а у інвойсі вказана вартість за артикул А558 складає 0,36 доларів США/1 кг.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2014 року між компанією "HONGKONG WITIGER LIMITED" (Китай) та ДП "Артек" укладено контракт купівлі-продажу № 14SY0326/AR/001 щодо поставки молекулярного сита для виробництва склопакетів, відповідно до якого позивач придбаває товар за кількістю, асортиментом, вартістю та умовах, вказаних в доповненнях, які є невід'ємними частинами даного контракту.

Так, у додатку № 1 від 26 березня 2014 року до контракту вказано вартість товару за артикул А558 у сумі 0,38 доларів США/1 кг на умовах поставки FOB згідно з Incoterms 2010.

Разом з цим, у додатку № 2 наданого до митного оформлення вказано вартість за артикул А551 у сумі 0,43 доларів США/1 кг на умовах поставки FOB згідно з Incoterms 2010.

Крім цього, в матеріалах справи міститься додаток № 3, укладений 02 жовтня 2014 року до зовнішньоекономічного договору від 26 березня 2014 року, який не був прийнятий органом доходів і зборів до уваги та яким обумовлено вартість товару за артикул А558 у сумі 0,36 доларів США/1 кг на умовах поставки FOB згідно з Incoterms 2010, що прямо відповідає вартості, зазначеної в інвойсі № WT2014SY082 від 17 жовтня 2014 року.

Згідно з умовами поставки товару FOB, що насамперед передбачає покладення обов'язку транспортних витрат на ДП "Артек", позивачем у відповідності до рахунку на оплату витрат, пов'язаних із наданням транспортно-експедиційних послуг внаслідок виконання договору, який міститься в матеріалах справи, а також згідно з калькуляцією транспортних витрат, за поставку товару сплачено 15000,00 гривень.

Банківськими виписками та платіжними документами, які надано контролюючому органу під час митного оформлення товару підтверджується, що оплату за товар позивачем здійснено 22 жовтня 2014 року в сумі 9350,00 доларів США, що відповідає умовам укладеного зовнішньоекономічного договору, а також інвойсу та прайс-листу.

Аналізуючи вищезазначені положення та обставини справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку про відсутність підстав для витребування у позивача додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, оскільки декларантом були надані всі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що первинні документи, які були надані для митного оформлення товару підтверджують та відповідають заявленої позивачем митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді М. О. Сорока

Т. А. Чумаченко