Справа № 826/13508/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 листопада 2015 року № 826/13508/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас»
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 27 січня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/13508/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 27 липня 2015 року.

У судовому засіданні 27 липня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі направлення на перевірку від 15 грудня 2014 року № 25565 та згідно наказу від 11 грудня 2014 року № 198, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас» () з питань правильності нарахування, повноти сплати та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Інтер Профі Груп» () за серпень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 26 грудня 2014 року № 3254/26-53-22-05-21/35316486.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пунктів 201.6, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас» занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за серпень 2014 року на суму 520246,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві від 27 січня 2015 року № Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 650308,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 520246,00 грн., за штрафними санкціями - 130062,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням контролюючого органу позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України.

За результатом адміністративного оскарження, податкове повідомлення - рішення від 27 січня 2015 року № - залишено без змін, скаргу позивача - без задоволення (копії рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 10 квітня 2015 року № 6158/10/26-15-10-05-25 та ДФС України від 18 червня 2015 року № 12698/6/99-99-10-01-04-25).

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Інтер Профі Груп».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 26 грудня 2014 року № 3254/26-53-22-05-21/35316486.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Інтер Профі Груп», обставини використання наданих послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас» (замовник) та ТОВ «Інтер Профі Груп» (виконавець) було укладено ряд договорів, а саме:

- договір про надання послуг з техніко-експлуатаційного обслуговування приміщень від 03 березня 2014 року № 03-01, за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги/виконати роботи по експлуатаційно-технічному обслуговуванню приміщення, займане замовником по наступним адресам та наступною площею згідно Додатку № 1 до даного договору, а замовник зобов'язується прийняти такі послуги/ роботи та оплатити їх на користь виконавця по ціні, в порядку та на умовах, визначених в даного договорі;

На підтвердження виконання умов вказано договору позивачем надано Додатки № 1, 2, 3, 4, 5, 6 до Договору від 03 березня 2014 року № 03-01, наряди-замовлення, звіт до Договору від 03 березня 2014 року № 03-01 складений позивачем, акти надання послуг, рахунки на оплати та податкові накладні.

- договір про надання юридичних послуг від 28 березня 2014 року № 03-31, за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання надати замовнику юридичні послуги, згідно пункту 1.2 даного Договору, а замовник зобов'язується прийняти такі послуги та оплатити їх вартість у розмірі, в порядку, на умовах та в строки, передбачені даним Договором.

В якості доказів, що підтверджують виконання вказано договору, позивачем надано звіт про надання юридичних послуг, узгоджений позивачем, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 729, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 871, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 87 на суму 84000,00 грн.

- договір про надання послуг з кадрового обліку від 30 травня 2014 року № 05-14, за умовами якого виконавець надає замовнику послуги с кадрового обліку на умовах, які передбачені даним Договором, а замовник зобов'язується своєчасно оплатити надані послуги.

На підтвердження виконання умов вказано договору позивачем надано акти прийому-передачі від 01 червня 2014 року, від 31 серпня 2014 року, додаткову угоду № 1 до договору від 30 травня 2014 року № 05-14, звіти про надані послуги, узгоджений позивачем, акти надання послуг від 31 липня 2014 року № 678, від 30 червня 2014 року, від 31 серпня 2014 року № 826, податкові накладні від 31 липня 2014 року № 64 на суму 1680,00 грн., від 30 червня 2014 року № 197 на суму 1680,00 грн., від 31 серпня 2014 року № 42 на суму 1680,00 грн., рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 682,

- договір про надання послуг з техніко-експлуатаційного обслуговування приміщень від 29 липня 2014 року № 07-66, за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги/виконати роботи по експлуатаційно-технічному обслуговуванню приміщення, займане замовником по наступним адресам та наступною площею згідно Додатку № 1 до даного договору, а замовник зобов'язується прийняти такі послуги/ роботи та оплатити їх на користь виконавця по ціні, в порядку та на умовах, визначених в даного договорі;

На підтвердження виконання умов вказано договору позивачем надано Додатки № 1, 2, 3 До Договору від 29 липня 2014 року № 07-66, додаткову угоду № 1, звіт до Договору, складений позивачем, рахунки на оплату від 31 серпня 2014 року № 712, від 31 серпня 2014 року № 711, акти надання послуг від 31 серпня 2014 року № 854, від 31 серпня 2014 року № 853, , податкові накладні від 31 серпня 2014 року № 70 на суму 60835,10 грн., від 31 серпня 2014 року № 69 на суму 58410,68 грн.

- договір на дезінфекцію приміщень від 29 липня 2014 року № 07-67, за умовами якого виконавець зобов'язується за плату та протягом строку, встановленого договором, виконувати роботи з дезінфекції приміщень, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та строки , визначені сторонами в даному договорі.

В якості доказів, що підтверджують виконання вказано договору, позивачем надано додатки № 1, 2 до договору від 29 липня 2014 року № 07-67, звіт про виконані роботи, наряди - замовлення, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 713, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 855, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 71, на суму 268670,34 грн.

- договір на дезінфекцію приміщень від 29 липня 2014 року № 07-68, за умовами якого виконавець зобов'язується за плату та протягом строку, встановленого договором, виконувати роботи з дезінфекції приміщень, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та строки , визначені сторонами в даному договорі.

В якості доказів, що підтверджують виконання вказано договору, позивачем надано додатки № 1, 2 до договору від 29 липня 2014 року № 07-68, звіт про виконані роботи, наряди - замовлення, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 714, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 856, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 72, на суму 24171,44 грн.

- договір на дератизацію приміщень від 29 липня 2014 року № 07-69, за умовами якого виконавець зобов'язується за плату та протягом строку, встановленого договором, виконувати роботи з дератизації приміщень та прилеглої території, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та строки , визначені сторонами в даному договорі.

На підтвердження виконання умов вказано договору позивачем надано додатки № 1, 2 до договору від 29 липня 2014 року № 07-69, звіт про виконані роботи, наряди - замовлення, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 717, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 859, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 75, на суму 313448,74 грн.

- договір на дератизацію приміщень від 29 липня 2014 року № 07-70, за умовами якого виконавець зобов'язується за плату та протягом строку, встановленого договором, виконувати роботи з дератизації приміщень та прилеглої території, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та строки , визначені сторонами в даному договорі.

На підтвердження виконання умов вказано договору позивачем надано додатки № 1, 2 до договору від 29 липня 2014 року № 07-70, звіт про виконані роботи, наряди - замовлення, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 718, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 860, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 76, на суму 28200,02 грн.

- договір на видалення грибків та плісняви від 29 липня 2014 року № 07-71, за умовами якого виконавець зобов'язується за плату та протягом строку, встановленого договором, виконувати роботи по видаленню грибків та плісняви приміщень, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та строки , визначені сторонами в даному договорі.

На підтвердження виконання умов вказано договору позивачем надано додатки № 1, 2 до договору від 29 липня 2014 року № 07-71, звіт про виконані роботи, наряди - замовлення, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 721, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 863, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 79, на суму 214936,27 грн.

- договір на видалення грибків та плісняви від 29 липня 2014 року № 07-72, за умовами якого виконавець зобов'язується за плату та протягом строку, встановленого договором, виконувати роботи по видаленню грибків та плісняви приміщень, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та строки , визначені сторонами в даному договорі.

На підтвердження виконання умов вказано договору позивачем надано додатки № 1, 2 до договору від 29 липня 2014 року № 07-72, звіт про виконані роботи, наряди - замовлення, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 722, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 864, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 80, на суму 19337,16 грн.

- договір про надання послуг з прибирання приміщень від 29 липня 2014 року № 07-73, за умовами якого виконавець зобов'язується за завданням замовника, протягом строку встановленого Договором, надати послуги з прибирання приміщень, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та строки , визначені сторонами в даному договорі.

В якості доказів, що підтверджують виконання вказано договору, позивачем надано додатки № 1, 2 до договору від 29 липня 2014 року № 07-73, звіт про виконані роботи, наряди - замовлення, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 725, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 867, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 83, на суму 662720,17 грн.

- договір про надання послуг з прибирання приміщень від 29 липня 2014 року № 07-74, за умовами якого виконавець зобов'язується за завданням замовника, протягом строку встановленого Договором, надати послуги з прибирання приміщень, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи виконавця та сплатити їх вартість в розмірі, в порядку та строки , визначені сторонами в даному договорі.

В якості доказів, що підтверджують виконання вказано договору, позивачем надано додатки № 1, 2 до договору від 29 липня 2014 року № 07-74, звіт про виконані роботи, наряди - замовлення, рахунок на оплату від 31 серпня 2014 року № 726, акт надання послуг від 31 серпня 2014 року № 868, податкову накладну від 31 серпня 2014 року № 84, на суму 59622,90 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи, позивачем задекларовано податок на додану вартість за серпень 2014 року на підставі податкових накладних, виписаної ТОВ «Інтер Профі Групп» у зв'язку з отриманням послуг.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Під час розгляду адміністративної справи встановлено, що послуги щодо техніко-експлуатаційного обслуговування приміщень, дератизації та дезінфекції, прибирання приміщень та інші, придбані позивачем з метою використання у власній господарський діяльності, а саме для облаштування об'єктів нерухомого майна, які орендуються позивачем згідно договорів оренди, наявних в матеріалах справи, що у свою чергу спростовує посилання контролюючого органу на ненадання позивачем доказів, які б свідчили, що приміщення, які зазначені в додатках до договорів, належать або орендуються останнім.

З наявного в матеріалах справи, штатного розпису ТОВ «Інтер Профі Групп», затвердженого наказом від 02 червня 2014 року № 279-к вбачається, що станом на 01 червня 2014 року в ТОВ «Інтер Профі Групп» працювало 224 працівника, що у свою чергу підтверджує достатність трудових ресурсів для виконання послуг, що замовлялись позивачем.

Крім того, згідно даних додатку №5 до податкової декларації ТОВ «Інтер Профі Групп» із податку на додану вартість за серпень 2014 року, товариством було задекларовано суму відповідного грошового зобов'язання по взаємовідносинам із позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ «Інтер Профі Групп» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Судом також враховано вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Інтер Профі Групп» було зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення понесених витрат до складу валових витрат та формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

У свою чергу, судом не беруться до уваги посилання позивача, як на підставу фіктивності проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, на те, що послуги, які надавались контрагентом позивача були придбані у ТОВ «Еко-Сервіс», в кого, згідно акта перевірки, відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, матеріали для здійснення основного виду діяльності, у зв'язку з чим, останній здійснював операції з давання податкової вимоги третім особам, з огляду на наступне.

Так, уд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалах суду від 29.01.2014 №К/9991/81114/11, від 22.01.2014 №К/9991/37637/12, від 17.02.2014 №К/800/50945/13, від 19.02.2014 №К/800/61338/13, від 11.03.2014 №К/800/1128/14, від 03.03.2014 №К/800/12888/13, від 02.06.2014 №К/800/6497/13, від 22.04.2014 №К/9991/32697/12, від 20.05.2014 №К/800/53111/13, від 05.06.2014 №К/800/1816/13, від 11.11.2014 №К/800/1336/14.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Інтер Профі Групп», а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість є помилковими, відтак збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27 січня 2015 року № підлягає скасуванню.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27 січня 2015 року № .

3. Судові витрати в сумі 482,70 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал-Клас» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник