Справа № 825/3295/15-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №825/3295/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А
11 листопада 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сорочко Є.О.
суддів: Бистрик Г.М.
Земляної Г.В.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини польова пошта НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_2 ) про визнання неправомірною відмови у задоволенні рапорту від 10.08.2015 р. щодо звільнення з військової служби на підставі Указу Президента України від 12.06.2015 р. №328/2015; зобов`язання задовольнити такий рапорт; розірвати короткостроковий контракт від 01.10.2014 р. про проходження військової служби у Збройних Силах України.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.
На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.09.2014 р. на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 р. № 607 «Про часткову мобілізацію» позивача призвано на військову службу на особливий період під час мобілізації Добровеличівський РВК до ПП НОМЕР_3 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .
Між позивачем (військовослужбовець) та Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 - 01.10.2014 р. було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до п. 3, контракт є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін до прийняття рішення про демобілізацію.
Пунктом 9 контракту передбачено, що умови контракту можуть бути змінені або доповнені тільки за згодою сторін у письмовій формі.
На час звернення до суду позивач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 на посаді інструктора, що підтверджується військовим квитком, копія якого міститься в матеріалах справи.
Президентом України 12.06.2015 р. за №328/2015 підписано Указ «Про звільнення з військової служби військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 р. № 607 «Про часткову мобілізацію».
На підставі такого наказу, 10.08.2015 р. позивачем на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 подано рапорт, відповідно до якого позивач просив звільнити його із Збройних Сил України у зв`язку з закінченням терміну контракту згідно Указу №328/2015.
В усній формі позивачу було відмовлено в задоволенні рапорту, оскільки дія Указу №328/2015 поширюється лише на військовослужбовців призваних на мобілізацію, а не контрактників.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що після укладення контракту про проходження служби у Збройних Силах України від 01.10.2014 р. позивач втратив статус військовослужбовця, який проходить службу за призовом, тому дія Указу Президента України від 21.07.2014 р. № 607 «Про часткову мобілізацію» на позивача не поширюється.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу та прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Тобто, законом чітко визначено два різні види проходження служби у Збройних Силах України, тому добровільно уклавши контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, позивач набув статуту військовослужбовця за контрактом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються: для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.
Призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Звільнення з військової служби військовослужбовців, призваних під час мобілізації, в особливий період, у разі оголошення демобілізації здійснюється відповідно до підпункту "ґ" частини другої статті 26 цього Закону.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Указом Президента України від 12.06.2015 р. №328/2015 чітко визначено коло осіб на яких поширюється його дія, а саме: військовослужбовці, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента від 21.07.2014 № 607 «Про часткову мобілізацію», крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.
Таким чином, оскільки на момент прийняття такого Указу позивач вже знаходився у статусі військовослужбовця за контрактом, дія такого Указу на позивача не поширюється.
Вичерпний перелік підстав для припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом визначено ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу
Отже, оскільки у контракті позивача, за погодженням сторін, встановлено строк його закінчення до прийняття рішення про демобілізацію, яка не була оголошена Президентом України відносно військовослужбовців за контрактом, підстави для звільнення позивача з військової служби, - відсутні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального права.
Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Бистрик Г.М.

Земляна Г.В.

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Бистрик Г.М.