Справа № 572/2073/15-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Власик Н.М.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"10" листопада 2015 р. Справа № 572/2073/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "24" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання протиправною відмови у призначенні та виплаті пенсії за віком та зобов'язання призначити та виплачувати пенсію ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області у призначенні йому та пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на 6 років. В обґрунтування позову посилався на те, що надані ним докази щодо проживання його в с. Яринівка на момент аварії на ЧАЕС та по 31.07.1986 року, дають йому право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24.07.2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши справу у межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.16).

13.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області з заявою із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 6 років.

20.05.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області відмовило ОСОБА_3 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків про правомірність прийнятого відповідачем рішення.

Колегія суддів вважає правильними вказані висновки суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Приписами ч. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно приписів ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

При цьому, приписами ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на призначення та виплату пенсії із зменшенням пенсійного віку на 2 роки за умови постійного проживання або постійної роботи у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період, та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, яка провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, законодавцем закріплено альтернативні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку: або постійне проживання, або постійна робота.

Разом з цим, згідно з частиною 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно приписів ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до п.п. "ґ" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Як встановлено судом, позивач неодноразово звертався до відповідача по питанню призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, останній раз 13.05.2015 року з наданням довідки Ремчицької сільської ради від 13.05.2015 року № 1751.

Згідно доводів пенсійного органу, позивач не має права на зниження пенсійного віку, оскільки надані ним документи не підтверджують факт постійного проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 р. по 31.07.1986 р., а відтак не виконуються умови ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині встановлення початкової величини зниження пенсійного віку.

Вказані доводи відповідача підтверджуються висновками суду, викладеними в постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, про те, що ОСОБА_3 не надано доказів його проживання в с. Яринівка з 26.04.1986 року по 31. 07.1986 року. Цим судовим рішенням встановлено, що позивачем підтверджено проживання в с. Яринівка лише з 16. 10. 1985 року по 1986 рік , тобто по 01.01.1986 рік , та з 12.12.1986 року по 30. 01. 1992 року .

Крім того, згідно матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 05.12.2014 року скасовано рішення Сарненського районного суду, яким було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 в с. Яринівка Сарненського району у період з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1992 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_3

При цьому, надана позивачем довідка Ремчицької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 13.05.2015 року № 1751 про період проживання ОСОБА_3 на території радіоактивного забруднення, також не підтверджує факт проживання позивача з 26.04.1986 року по 31.07.1986 року 1986 рік в с. Яринівка.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що у відповідача були відсутні підстави для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи".

З огляду на вищенаведене, відповідач, приймаючи рішення про відмову у задоволені заяви позивача про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку діяв на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги, що позивач станом на 01.01.1993 року прожив на території радіоактивного забруднення більше 5 років та має посвідчення потерпілого, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновків щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки відповідно до приписів ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, позивач не набув права на її призначення із зменшенням пенсійного віку.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "24" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

4-представнику позивача - ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 (довіреність а.с.45) - ,