Справа № 819/3214/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3214/15

10 листопада 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю представника позивача ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Підперигора Антона Богдановича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач, ОСОБА_4 із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, третя особа ОСОБА_2,у якому просить скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на ? частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов і споруд, розташованого в АДРЕСА_1.

Представником позивача до початку судового засідання через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила викласти прохальну частину рішення у наступній редакції: «Скасувати рішення №15397147 від 27.08.2014 р. Державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Підперигора Антона Богдановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на ? частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2».

За клопотанням представника позивача в судовому засіданні здійснено заміну неналежного на належного відповідача Реєстраційну службу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області на Державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області Підперигору Антона Богдановича.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, що викладені в адміністративному позові та суду пояснила, що рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби ТРУЮ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15397147 від 27.08.2014 р. підлягає до скасування з огляду на те, що рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 14 травня 2015 року скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.06.2014 року та прийнято нове, яким відмовлено в позові ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на майно за ОСОБА_2, яке стало підставою для прийняття такого рішення Державним реєстратором. Також вказала, що рішення Апеляційного суду набрало законної сили.

Відповідач, Державний реєстратор Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області Підперигора Антон Богданович в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи судом, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик до суду (а.с.28). Про причини неприбуття суд не повідомив.

Третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та правомірним, відповідає всім обставинам справи.

У відповідності до п. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/9491/14-ц від 24.06.2014 року за ОСОБА_2 визнано право власності на ? частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 04.06.2003 року ОСОБА_7.

На підставі вищевказаного рішення суду 27 серпня 2014 року Державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського РУЮ Підперигорою А.Б. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15397147.

Згідно із даним рішенням проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: ? на житловий будинок, з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

В подальшому не погоджуючись із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно, позивачка звернулася в Апеляційний суд Тернопільської області із апеляційною скаргою, так як вважала, що прийняте рішення судом першої інстанції порушує її право як одного із спадкоємців.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 14 травня 2015 року скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.06.2014 року та прийнято нове рішення яким відмовлено в позові ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на майно.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації відповідно до ст. 4 зазначеного Закону підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний об'єкт нерухомості, одним із яких є рішення суду, що набрало законної сили (пункт 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року N 868).

Таким чином, 27 серпня 2014 року Державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15397147, проте Апеляційним судом Тернопільської області вказане рішення в подальшому було скасоване.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно із п. 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 (далі - порядок № 1141) ведення Державного реєстру прав передбачає, у тому числі, внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав.

Пунктом 38 Порядку № 1141 передбачено, що державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав.

Згідно із п. 41 Порядку № 1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 2.1 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011р. № 3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.6 Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі, аналізуючи наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справ, належним чином не заперечені, а тому підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати рішення № 15397147 від 27.08.2014 р. Державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Підперигора Антона Богдановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 12.11.2015 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.