Справа № 2-а-202-10
Суддя: Очеретяний В. А.
Дата ухвалення: 2010-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-202-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Очеретяного В.А.

при секретарі Юхименко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Умань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кисво-Святошинського взводу дорожньо-патрульної служби при Управлінні державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 24 лютого 2010 р. близько 14 год. 37 хв. він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Київ-Чоп в с. Калинівка (52 км). Рухаючись з дотриманням правил дорожнього руху в потоці машин, він був зупинений інспектором ДПС Кисво-Святошинського взводу при УДАІ ГУМВС України в Київській області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_2, який звинуватив його у перевищенні швидкісного режиму, порушивши п. 12,4 ПДР, і показав зафіксовану на приладі „Беркут" №0603159 швидкість - 97км/год. Він з цим не погодився, оскільки рухався зі швидкістю 77 км/год., про що і повідомив інспектора, але останній на його пояснення не відреагував, склав протокол про адміністративне порушення серії АІ № 201545 від 24 лютого 2010 р., незгоду з яким він виклав у протоколі письмово.

Постановою серії АІ № 192070 від 24 лютого 2010 р. він був притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є незаконним, необгрунтованим та не доведеним з наступних причин: правопорушення він не скоював, оскільки завчасно скинув швидкість перед знаком населеного пункту та їхав із дотриманням Правил дорожнього руху України.

У момент, близький до вимірювання швидкості та зупинки, попереду його автомобіля з більшою швидкістю рухався автомобіль Тойота, якому ймовірно і належить швидкість, яку зафіксував інспектор приладом "Беркут" № 0603159. Проте, попередній автомобіль інспектор не зупинив. Всі описані вище обставини справи були вказані інспектору та викладені в скороченому вигляді в поясненнях до протоколу серії АІ № 201545 від 24 лютого 2010 р.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у даному випадку використовувався вимірювач швидкості „Беркут" № 0603159, що всупереч ст.251 КУпАП не має функцій відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. У протоколі та постанові відсутні докази того, що відображена на приладі „Беркут" № 0603159 швидкість належала саме його автомобілю. Фактично йому співробітником ДАІ, що склав протокол, було продемонстровано тільки швидкість та час, який ніби-то пройшов з моменту вимірювання швидкості на приладі. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість

саме його автомобіля неможливо, а за таких умов різниця у часі між зупинкою його інспектором та показами приладу може означати, що насправді виміряна швидкість будь-якого автомобіля, який рухався у кількох сотнях метрів попереду його автомобіля.

З огляду на положення ст.251 КУпАП, у якій міститься норма імперативного характеру щодо використання тільки тих технічних приладів та засобів є що мають функції відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, вимірювач „Беркут" № 0603159 не може бути використаний як належний доказ по справа.

Піл час вимірювання інспектор тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, що зафіксована приладом, збільшується.

Крім того, ні в протоколі, ні в постанові у справі про адміністративне правопорушення не наведено даних про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні. Не зазначено, чи проходив він повірку, які похибки при вимірюваннях допускає, що робить використання цього приладу вимірювання незаконними у відповідності до Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність".

У відповідності до ст.ст.10-15 Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про його повірку.

Таких документів йому співробітником ДАІ надано не було.

Розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, - не тільки порушує його права, передбачені ст.268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу винного, його матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП. За таких умов його права при такому розгляді справи грубо порушено.

Враховуючі вищевикладене, вважає, що постанова серії АІ № 192070 від 24 лютого 2010 р. по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства, є необгрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача - Києво-Святошинського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Київській області - в судове засідання не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду від них не надходило.

У відповідності до ч.4 ст.128 КАСУ - у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу маже бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення даного адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора Києво-Святошинського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 серії АІ № 192070 від 24 лютого 2010 року, ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно даної постанови ОСОБА_1 24 лютого 2010 року близько 14 год. 37 хв. , керуючи автомобілем НОМЕР_2, на 52 км автомобільної дороги Київ-Чоп, в с.Калинівка, рухався зі швидкістю 97 км/год. при обмеженні максимальної швидкості руху 60 км/год., перевищив швидкість на 37 км/год.; швидкість вимірювалась приладом „Беркут" №0603159.

ІДПС ОСОБА_3 не надано доказів, що підтверджують існування в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

При винесенні даної постанови по справі про адміністративне правопорушення ІДПС ОСОБА_3 не враховано всі обставини, що мають значення для прийняття об'єктивного та законного рішення по справі, не виконано вимоги ст.268 КУпАП, позбавлено скаржника можливості надати докази, скористатись правовою допомогою під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП. Постанова складалась без наявності будь-яких підтверджень у вигляді фото- чи відео- матеріалів, жодного свідка, який би засвідчив вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, встановлено та опитано не було.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАСУ - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачам не надано будь-яких доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Відповідно ст.162 КАС України - в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Таким чином, постанова серії АІ № 192070 від 24 лютого 2010 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа - закриттю провадженням.

Керуючись ст.ст.3,17,19,158,159,160-163 КАС України, суд -

постановив :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора Києво-Святошинського взводу дорожньо-патрульної служби при Управлінні державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 серії АІ № 192070 від 24 лютого 2010 року по справі про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 визнати протиправною та скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до адміністративного суду апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Головуючий: В.А. Очеретяний