Справа № 2013/2-а-457/2010
Суддя: Гришин П. В.
Дата ухвалення: 2010-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Зачепилівський районний суд Харківської області
Справа № 2-а-457/10 р.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2010 року головуючий, суддя Зачепилівського районного суду Харківської області, ОСОБА_1, в порядку скороченого провадження розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області, управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправних дій і відшкодування шкоди заподіяної внаслідок прийняття органом державної влади України нормативно-правового акту визнаного незаконним та про визнання бездіяльності управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області та управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області щодо перерахунку пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області, управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправних дій і відшкодування шкоди заподіяної внаслідок прийняття органом державної влади України нормативно-правового акту визнаного незаконним та про визнання бездіяльності управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області та управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області щодо перерахунку пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що будучи особою віднесено до 2-ї категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, він має право на отримання додаткової пенсії, розмір якої не повинен бути нижче 30% мінімальної пенсії за віком та має право на щорічну допомогу на оздоровлення яка законом встановлена в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, але позивачу відповідачами додаткова пенсія та щорічна допомога тривалий період призначалася і виплачувалася, в набагато нижчому розмірі, ніж передбачено законодавством.

Із змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 письмово звертався до відповідачів з приводу нарахувань і виплат йому додаткової пенсії та допомоги на оздоровлення, але йому було відмовлено в належних, на думку позивача, нарахуваннях, тому ОСОБА_2 в порядку КАС України звертається до суду з вимогами:

-для забезпечення прав та законних інтересів позивача вийти за межі заявлених ним вимог у порядку визначеному ч.2 ст.11 КАС України;

-не поширювати позовну давність на заявлені ним позовні вимоги;

-визнати дії відповідачів протиправними щодо виплати позивачеві, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю та щорічної допомоги на оздоровлення, передбачених ст.ст. 51, 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобовязати управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області провести перерахунок та виплату позивачу, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2007 року по день винесення рішення судом з урахуванням фактично виплачених сум, та призначати і виплачувати зазначену додаткову пенсію і в подальшому;

-зобовязати управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області провести перерахунок та виплату позивачу, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за період з 01.01.2007 року по день винесення рішення судом з урахуванням фактично виплачених сум, та призначати і виплачувати зазначену щорічну допомогу і в подальшому;

-справу розглядати за відсутності позивача, позов підтримує.

-стягнути з відповідачів, кошти витрачені ним на правову допомогу в розмірі 500,00 грн.

Рішенням Конституційного суду України № 19-рп/2010 від 09.09.2010 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами», положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VІ та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, тому дану позовну заяву необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства, відповідно до положень КАС України.

Відповідач - управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області направив письмове заперечення на позовну заяву в якому зазначає, що позов не визнає, посилаючись на те, що позивач дійсно перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії з 23.04.2001 року. Пенсія йому призначена згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому, при нарахуванні державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю Управління керувалося Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002р. №1, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008р. №530, яка набрала чинності з 22.05.2008 року. Отже, порушень при призначенні та перерахунку пенсії згідно діючого законодавства з боку Управління пенсійного фонду немає.

Відповідач - управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області направив письмове заперечення на позовну заяву в якому зазначає, що позов не визнає, посилаючись на те, що при виплаті позивачеві щорічної допомоги на оздоровлення керувалося Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка є досі чинною, тому вони не можуть відходити від даної постанови при нарахуванні допомоги, тому діяли правомірно.

Суд вирішив можливим розглянути справу без проведення судового засідання за відсутністю сторін в порядку ст.. 183-2 КАС України, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, а саме:

- паспортні дані гр. ОСОБА_2;

- посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорія 2 серія А № 249044 від 24 грудня 1996 р. видане на імя ОСОБА_2 ;

-пенсійне посвідчення серія ФФФ № 505997 видане 12 жовтня 2001 р. на імя ОСОБА_2;

-довідка № 26 від 13.02.0987 р. видана імя ОСОБА_2 про те, що він знаходився на учбових зборах з 28 листопада по 16 лютого 1986 р.;

-заява ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності;

-заява ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду від 06.10.2010 р.;

-лист - відповідь управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області № 25/Л-14 від 11.10.2010 р.;

-заява ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області від 06.10.2010 р.;

-лист - відповідь управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області № 07-04/1569 від 21.09.2010 р.;

-довідки УПФ в Зачепилівському районі № 2105 від 11.10.2010 р., від 03.11.2010 р., № 2548 від 08.11.2010 р.;

-довідка управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області № 07-04/1823 від 05.11.2010 р.

-заперечення УПФ в Зачепилівському районі на позовну заяву від 02.11.2010 р.;

-заперечення управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області від 09.11.2010 р.;

-довідка АА № 279524 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України;

-копія диплому ОСОБА_3;

-свідоцтво ОСОБА_3 на право на зайняття адвокатською діяльністю № 98 від 26.06.2003 р.;

-рахунок № 10-1158 від 05.10.2010 року;

-квитанція № 5991/ з 90 від 06.10.2010 р.;

-акт приймання - передачі послуг від 27.10.2010 р.

Суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи позивач є особою, що віднесена до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначене підтверджується посвідченням серія А № 249044 від 24 грудня 1996 р. видане на імя ОСОБА_2 Позивач отримує пенсію в Управлінні ПФУ з дати звернення за призначенням пенсії, тобто з 23.04.2001 року, про що відповідач УПФ України в Зачепилівському районі зазначає в своїх запереченнях

Відповідно до положень ст.. 99 ч.3 КАС України та ст..268 ч.1 п. 3 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Виходячи з цього суд не застосовує позовну давність, визначену ч.2 с.99 КАС України. Таким чином, вимоги позивача повинні розглядатися без обмеження строку, за який вони заявлені.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо позовних вимог на 2007 рік.

Статтями 48 та 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII у редакції Закону

України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР, встановлюється щорічна допомога на оздоровлення та додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії, а саме:

-абзац 4 ч.4 ст.48 зазначеного закону регламентує: щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах - учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії пять мінімальних заробітних плат;

-ст..51 зазначеного закону регламентує: особам, віднесеним до категорії 2 щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію абзацу 4 ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в якому зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах - учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії пять мінімальних заробітних плат, на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, було зупинено, але визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» установлено, розмір щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень.

Із довідки наданої управлінням праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області № 07-04/1823 від 05.11.2010 р. судом встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення гр. ОСОБА_2, як особі, що віднесена до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», була виплачена за 2007 рік у розмірі 100 грн. 17.04.2007 року, тобто до визнання рішенням Конституційного суду України зупинення дії абзацу четвертого частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), що привело суд до необхідності зробити висновок про правомірність дій управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області при нарахуванні та виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», тобто до 01.01.08 р., позивач як особа, що віднесена до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен отримувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 30 % мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в період з 01.01.2007 р. до 31.12.2007 року позивач, як особа, що віднесена до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи мав право на призначення та отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 30 % мінімальних пенсій за віком, відповідно до статті 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", таким чином відповідач протиправно діяв нараховуючи і виплачуючи пенсію позивачу у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

.

Щодо позовних вимог за 2008 рік.

Відповідно до п. 28 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст ст. 48 та 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в наступній редакції:

- ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції закону від 28.12.2007р., яка набрала чинності з 01.01.2008р. ): "Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України";

- ст.. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: «Особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Із довідки наданої управлінням праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області № 07-04/1823 від 05.11.2010 р. судом встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення гр. ОСОБА_2, як особі, що віднесена до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», була виплачена за 2008 рік у розмірі 100 грн. 18.04.2008 року, тобто до визнання рішенням Конституційного суду України зупинення дії абзацу четвертого частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), що привело суд до необхідності зробити висновок про правомірність дій управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області при нарахуванні та виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Із заперечень та довідки наданої УПФ в Зачепилівському районі судом встановлено, що з 01.01 2008 р. додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю УПФ нарахувало та виплачувало позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії у розмірі - 15 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, що відповідає положенням чинного на той період законодавства.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Зачепилівському районі Харківської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 30 % мінімальних пенсій за віком, передбачену ст.51 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в період з 22.05.2008 р. до 31.12.2008 року позивач, як особа, що віднесена до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи мав право на призначення та отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 30 % мінімальних пенсій за віком, відповідно до статті 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", таким чином відповідач протиправно діяв нараховуючи і виплачуючи пенсію позивачу у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог за 2009-2010 роки.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік » дію ст.ст. 48,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не зупинено, до них ніякі зміни не вносились, тобто в такій же редакції Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР вказані статті залишилися, як на 2009 рік так і на день прийняття рішення по справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області № 07-04/1823 від 05.11.2010 р. судом встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення гр. ОСОБА_2, як особі, що віднесена до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи була виплачена за 2009 рік у розмірі 100 грн. 10.09.2009 року, а за 2010 рік у розмірі 100 грн. 13.10.2010 р., що свідчить про порушення Управлінням праці та соціального захисту населення абзацу четвертого частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в якій визначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії в розмірі - пять мінімальних заробітних плат, тому суд прийшов до висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню.

Із заперечень та довідки наданої УПФ в Зачепилівському районі судом встановлено, що з 01.01 2009 р. по день предявлення позову до суду додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю УПФ нараховувалась та виплачувалась позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії у розмірі - 15 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, суд дійшов висновку, що здійснюючи позивачеві з 01.01.2009 р. по день винесення рішення нарахування додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, УПФУ в Зачепилівському районі Харківської області діяло не на підставі та не у спосіб, визначений ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що з 01.01.2010 року підстави для невиплати позивачеві додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у відповідності до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були відсутні, зміни у зазначені статті не вносилися. Таким чином, суд прийшов до висновку щодо необхідності захисту прав позивача із 01.01.2010 року по 12.11.2010 рік (день винесення постанови) та обовязку УПФУ в Зачепилівському районі Харківської області у зазначений період здійснювати позивачеві нарахування та виплату додаткової пенсії у відповідності до приписів ст..51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи, що компетенція суду поширюється тільки на захист порушених прав, свобод та інтересів відповідних осіб, суд не може вирішувати питання на майбутнє, тобто здійснювати захист права, яке ще не порушено.

Відповідно до частини 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» під час визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст..51 Закону № 796-ХІІ.

Виходячи з загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами слід визнати, що при розрахунку додаткової пенсії, передбачених ст..51Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, приймаючи до уваги, що єдиними законами, які регулюють правовідносини щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та про Державний бюджет на відповідні роки, виходячи із загальних засад пріоритетних законів над підзаконними нормативними актами щодо встановлення мінімальних пенсій за віком, суд вважає, що до наявних правовідносин необхідно застосовувати закони України, якими врегульовані подібні правовідносини, а не постанови Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

За таких же підстав призначення та розрахунок додаткової пенсії повинно здійснювати з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є безпідставними, так як чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону цього закону, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Тому є необґрунтованим посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом І частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання додаткової пенсії, передбаченої ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу додаткової пенсії у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком та щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, та поклала виконання цього обов'язку на центральні органи виконавчої влади - пенсійний фонд України та управління праці та соціального захисту населення України які діють через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Тому, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню вимоги позивача:

- щодо здійснення перерахунку та проведення виплати щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої абзацом 4 частини четвертої статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в наступних розмірах:

- за період 2009 року у розмірі - пяти мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати;

- за період 2010 року у розмірі - пяти мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати;

- щодо здійснення перерахунку та проведення виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до статті 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в наступних розмірах:

- за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 12.11.2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсій за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити, оскільки задоволена частина вимог гарантує дотримання і захист прав позивача від допущеного порушення з боку субєкта владних повноважень, що відповідає положенням ст..162 КАС України.

Судові витрати позивача за надання правової допомоги за правилами ст.. 94 ч.1 КАС України необхідно стягнути з Державного бюджету України. Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590, витрати повязані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, якщо компенсація відповідно до закону сплачується за рахунок держави, то її граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає допомогу, виплачується 5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день.

Виходячи з того, що відповідно до акту приймання-передачі послуг від 27.10.2010 року, правову допомогу позивачу було здійснено у жовтні 2010 року, а відповідно до ст.. 53 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» мінімальна заробітна плату з 1 жовтня установлена у розмірі 907 гривень, 5 відсотків з якої складає 45 грн. 35 коп., яка і підлягає стягненню з Державного бюджету на користь позивача.

Відповідно до вимог ст..11 ч.2 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог якщо це необхідно для повного захисту прав сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7-12,69,86, 94, 159,160,161,162,163, 183-2 КАС України, суд,

п о с т а н о в И В:

Адміністративний позов у справі № 2-а-457/10 громадянина ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області, управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправних дій і відшкодування шкоди заподіяної внаслідок прийняття органом державної влади України нормативно-правового акту визнаного незаконним та про визнання бездіяльності управління пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області та управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області щодо перерахунку пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного Фонду України в Зачепилівському районі Харківської області щодо нарахування та виплати гр. ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю згідно порядку визначеному постановами Кабінету Міністрів України за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 12.11.2010 року - неправомірними.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області щодо нарахування та виплати гр. ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення згідно порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України за 2009 -2010 рр. - неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Зачепилівському районі Харківської області здійснити перерахунок та провести відповідні виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю гр. ОСОБА_2 , як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в наступних розмірах:

- за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 12.11.2010 року у розмірі та 30 % мінімальної пенсій за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області здійснити перерахунок та провести відповідні виплати щорічної допомоги на оздоровлення гр. ОСОБА_2 , як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в наступних розмірах:

- за період 2009 року у розмірі - пяти мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати;

- за період 2010 року у розмірі - пяти мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати;

Усі виплати провести з урахуванням фактично виплачених сум позивачеві в період 2007-2010 роки.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 45, 35 грн.

В іншій частині позову необхідно відмовити в задоволенні.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Зачепилівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, з одночасним надсиланням її копії, особою яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий, суддя Гришин П.В.