Справа № П/811/718/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2015 рокусправа № П/811/718/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Щербака А.А. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі № П/811/718/15 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 19.11.2014р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 8 162,93 грн., у тому числі 6 530,34 грн. основного платежу та 1632,59 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 18.12.2014р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 5 048,97 грн., у тому числі 3 365,98 грн. основного платежу та 1 682,99 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 29.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 7 863,15 грн., у тому числі 5 242,10 грн. основного платежу та 2 621,05 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Відповідач з рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, відповідач просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у жовтні 2014р. фахівцями податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань відображення в податковому обліку операцій по взаємовідносинам з ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент" за жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень 2014 року та лютий 2014 року.

За результатами перевірки складено акт №6/17-10/НОМЕР_1 від 06.11.2014 р., висновками якого є порушення позивачем вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1, ст.188, п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено податок на додану вартість в сумі 6530,34 грн. у тому числі за січень 2014 року - 1 532,47 грн., за лютий 2014 року - 3674,57 грн., за грудень 2013 року - 1010,00 грн., за листопад 2013 року 133,30 грн. внаслідок завищення податкового кредиту, в результаті включення до його складу сум ПДВ з вартості товару, отриманого по нікчемних правочинах від ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент".

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 19.11.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 8 162,93 грн., у тому числі 6 530,34 грн. основного платежу та 1 632,59 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Також, у період з 19.11.2014 р. по 21.11.2014 р. посадовою особою Петрівського відділення Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань відображення в податковому обліку операцій із здійснення взаємовідносин з ТОВ "Прогрес Ресурс Груп" за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р., за результатами якої складено акт №7/17-10/НОМЕР_1 від 28.11.2014р., висновками якого є порушення ФОП ОСОБА_1, на думку відповідача, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено податок на додану вартість в сумі 3 365,98 грн., внаслідок завищення податкового кредиту, в результаті включення до його складу сум ПДВ з вартості товару, отриманого по нікчемних правочинах від ТОВ "Прогрес Ресурс Груп" за липень 2014 року.

На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 5 048,97 грн., у тому числі 3 365,98 грн. основного платежу та 1 682,99 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.54, Т.1).

У період з 10.12.2014р. по 12.12.2014р. посадовою особою Петрівського відділення Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питання відображення в податковому обліку операцій із здійснення взаємовідносин з ТОВ "Прогрес Ресурс Груп" за період з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р., за результатами якої складено акт №8/17-10/НОМЕР_1 від 18.12.2014 р..

За висновками перевірки позивачем допущено порушення вимог п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено податок на додану вартість в сумі 5242,10 грн., внаслідок завищення податкового кредиту, в результаті включення до його складу сум ПДВ з вартості товару, отриманого по нікчемних правочинах від ТОВ "Прогрес Ресурс Груп" за серпень 2014 року.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 7 863,15 грн., у тому числі 5 242,10грн. основного платежу та 2 621,05 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями податковим органом визначено грошові зобов'язання у зв'язку з включенням позивачем до складу податкового кредиту сум за господарськими операціями з ТОВ "Прогрес Ресурс Груп" та ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент", які, на думку відповідача, не носять реального характеру.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, виходив з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за договорами купівлі-продажу №10/01-13 від 01.10.2013 р. (а.с.71, Т.2) та №09/01-14 від 09.01.2014 р. (а.с.70, Т.2) позивач придбав у ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент" деталі та приладдя для автотранспортних засобів, зокрема, у листопаді 2013 року на суму 35 600,00 грн., у тому числі ПДВ - 5 933,34 грн., у грудні 2013 року на суму 40800,00 грн., у тому числі ПДВ - 6800,00 грн., у січні 2014 року на суму 14 196,80 грн., у тому числі ПДВ - 2 366,13 грн., у лютому 2014 року на суму 42 305,10 грн., у тому числі ПДВ - 7050,85 грн. що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.72-95, Т.2, а.с.9, Т.3). При цьому, суму ПДВ - 5 933,34 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за листопад 2013 року (а.с.192-193, 247, Т.2), 6 800,00 грн. - за грудень 2013 року (а.с.195-196, 249, Т.2), 2 366,13 грн. - за січень 2014 року, 5 384,18 грн. - за лютий 2014 року (а.с.201-202, 252, Т.2).

Судом встановлено, що транспортування придбаного товару здійснювалося позивачем особистим чи громадським транспортом, у залежності від обсягів придбаного товару. Суду надано копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів на підтвердження наявності у користуванні позивача транспортних засобів, придатних для перевезення вантажів.

На підтвердження оплати придбаних товарів позивачем до суду надано копії виписок по банківському рахунку (а.с.6, 7, 9-12, Т.2) та актів звірки взаємних розрахунків э(а.с.96-99, Т.2).

У відповідності до договору поставки №0714-01 від 01.07.2014 р. позивач придбав у ТОВ "Прогрес Ресурс Груп" деталі та приладдя для автотранспортних засобів, зокрема, у липні 2014 року на суму 72 230,26 грн., у тому числі ПДВ - 12 038,37 грн., у серпні 2014 року на суму 56 313,16 грн., у тому числі ПДВ - 9 385,53 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.14-19, 43-48, Т.2). Суму ПДВ 12 038,38 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за липень 2014 року (а.с.204-205, 254, Т.2), 9 385,53 грн. - за серпень 2014 року (а.с.207-208, 256, Т.2).

Судом першої інстанції встановлено, що транспортування товару здійснювалося позивачем власним транспортом.

На підтвердження оплати придбаних товарів позивачем надано копії виписок по банківському рахунку (а.с.5, Т.2) та актів звірки взаємних розрахунків (а.с.13, 14, Т.2).

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем у листопаді, грудні 2013 року та у січні, лютому, липні, серпні 2014 року сформовано податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент" і ТОВ "Прогрес Ресурс Груп", які на час їх видачі були зареєстровані платниками податку на додану вартість, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України були зобов'язані виписувати податкові накладні.

Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом діяльності позивача є, зокрема, роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Судом першої інстанції встановлено, що роздрібна торгівля здійснюється позивачем у магазині, розташованому у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, при цьому на час проведення перевірки частина товару придбаного у ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент" і ТОВ "Прогрес Ресурс Груп" була реалізована, а частина рахувалася в залишку. На підтвердження зазначених обставин надано копії податкових та видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків на оплату (а.с.20-41, 49-69, 100-190, т.2, а.с.10, 11, т.3).

Таким чином є підтвердженим факт пов'язаності витрат, понесених позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент" та ТОВ "Прогрес Ресурс Груп", безпосередньо з його господарською діяльністю.

Судом вірно зазначено, що за наявності доказів фактичного отримання товару та його використання в господарській діяльності, відсутність у платника податку товарно-транспортних накладних не може позбавляти такого платника права на формування податкового кредиту за відповідними господарськими операціями, оскільки податкове законодавство не пов'язує таке право з наявністю у платника податку товарно-транспортних накладних.

Позивачем дотримано всіх вимог закону, пов'язаних з формуванням податкового кредиту та виникненням податкового зобов'язання.

Відповідач, приймаючи оскаржені податкові повідомлення - рішення, не міг керуватися лише припущеннями щодо нереальності здійснення господарських відносин позивача з вказаними вище контрагентами, його позиція щодо таких висновків не підтверджена належними доказами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем правомірності прийняття рішень, а тому заявлені позивачем вимоги про їх скасування підлягали задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі № П/811/718/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.І. Малиш