Справа № 826/10304/14
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Київ К/800/53768/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Ланченко Л.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
на постановуОкружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2014 року
та ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року
у справі826/10304/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс-К»
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс-К» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Будресурс-К») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві з проведення заходів зустрічної звірки, за результатами яких складено акт №1503/26-59-22-05 від 25 червня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БУДРЕСУРС-К» () з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період з червня 2013 року - січень 2014 року»;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ ТОВ «БУДРЕСУРС-К» в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розмірі контрагентів на підставі акта №1503/26-59- 22-05 від 25 червня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БУДРЕСУРС-К», код за СДРПОУ 38688468 з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період з червня 2013 року - січень 2014 року»;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту «Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань ) в розмірі контрагентів інформацію, внесену на підставі акта 1503/26- 59-22-05 від 25 червня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БУДРЕСУРС-К», код за з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період з червня 2013 року - січень 2014 року».

Постановою Окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві з проведення заходів зустрічної звірки, за результатами яких складено акт №1503/26-59-22-05 від 25 червня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Будресурс-К» () з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період з червня 2013 року - січень 2014 року». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Посилаючись на невідповідність висновків судів положенням чинного законодавства, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року і постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Шевченківському районі м. Києва згідно з пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «Будресурс-К» з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01 травня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

За результатами відповідних заходів відповідачем 25 червня 2014 року складено акт №1503/26-59-22-05 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Будресурс-К» з питань підтвердження відомостей по взаємовідносинам з контрагентами, якими сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит за період з 01 травня 2013 року по 31 грудня 2013 року».

Як вбачається зі змісту вказаного акта, контролюючим органом не встановлено факту реального здійснення господарських операцій позивачем за період з 01 травня 2013 року по 31 грудня 2013 року, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Також, в ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів (послуг) від ТОВ «Будресурс-К» до контрагентів-покупців у зв'язку з відсутністю (не наданням до перевірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів. Враховуючи вищевикладене, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «Будресурс-К» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що у ході розгляду справи відповідач не подав до суду доказів дотримання вимог частини 2 статті 19 Конституції України та частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при проведенні зустрічної звірки позивача, реалізація владної управлінської функції у спірних правовідносинах була організована податковим органом без дотримання положень Податкового кодексу України, що порушує матеріально-правовий інтерес позивача як платника податків на належне та безумовне додержання суб'єктом владних повноважень визначених законом процедур і дослідження обставин справляння податків та зборів у визначений законом спосіб.

Переглянувши рішення суду першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач є органом державної влади і, відповідно, його діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним вимогам Податкового кодексу України. Право податкового органу на проведення звірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Суд може захистити право платника податку у разі проведення звірки за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил, процедури, встановлених законом. Наявність негативних наслідків такої звірки для можливості судового захисту законом не вимагається. Право на судовий захист пов'язане з самою протиправністю дій. Окрім того, позивачем не оспорювалось право державної податкової інспекції на проведення звірки, взагалі, він доводив протиправність проведеної щодо нього звірки з огляду на відсутність законодавчо визначених для її проведення передумов.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для перевірки правомірності дій відповідача - суб'єкта владних повноважень щодо здійснення зустрічних звірок позивача в розрізі дотримання порядку, визначеного приписами Податкового кодексу України у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України).

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Пунктом 73.5 статті 73 ПК України закріплено, що з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

На реалізацію наведених положень Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України 27 грудня 2010 року прийнято постанову №1232 «Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» (далі по тексту - Порядок №1232).

Пунктом 2 названого Порядку закріплено, що зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1232 з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1232 орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Аналіз наведених положень свідчить про правомірність висновків судів попередніх інстанції, що податкове законодавство дозволяє податковим органам проводити зустрічну звірку суб'єкта господарювання виключно за наявності хоча б однієї з двох підстав: або, якщо під час перевірки платника податків та зборів (контрагента суб'єкта господарювання) виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій з суб'єктом господарювання, або, якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Проте, доказів на підтвердження наявності однієї з названих вище підстав для проведення зустрічної звірки позивача відповідачем не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про вчинення суб'єктом владних повноважень протиправних дій щодо проведення зустрічної звірки позивача.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі №826/10304/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Л.В. Ланченко