Справа № 2а-3137/10/0970
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2010 р. Справа № 2a-3137/10/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Калуського міськрайонного центру зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ВАТ «Калуський завод комунального устаткування»про стягнення заборгованості в сумі 19345,94гривень,-

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2010 року Калуський міськрайонний центр зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до ВАТ «Калуський завод комунального устаткування»(далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 19345,94гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог підпункту 2 пункту 2 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за період з 01.01.2003 року по 31.03.2010 року допущено заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в розмірі 17958,17 гривень. За несвоєчасну сплату страхових внесків на суму заборгованості позивачем нараховано пеню в розмірі 1387,77 гривень. Загальна сума заборгованості відповідача становить 19345,94 гривень, яка ним не сплачена.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України судом 07.09.2010 року винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документів направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову.

Згідно із ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Суд, розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач являється платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Згідно пункту 10 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", визначено роботодавця як власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та фізичну особу, які використовують найману працю.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем 25.05.2010 року проведено перевірку відповідача, якою встановлено допущення відповідачем заборгованості по сплаті страхових внесків за період з 01.01.2003 року до 31.03.2010 року в розмірі 19345,94 гривень, що підтверджується актом перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за №115 від 25.05.2010 року та додатками до нього (а. с. 8-16).

Законом України "Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування" та Інструкцією про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.12.2000 року за № 339 встановлено, що розмір страхових внесків для роботодавців становить 1,3 % суми фактичних витрат та оплату праці найманих працівників та 0,5 % суми оплати праці найманих працівників.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціально страхування і зобов'язаний виконувати обов'язки платника страхових внесків, встановлені Законом.

Згідно статті 38 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь її строк.

Судом встановлено, що за несплату страхових внесків позивачем рішенням про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу нараховано пеню в розмірі 1387,77 гривень, (а. с. 13-16).

Здійснення відповідачем несвоєчасної сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є підставою для нарахування пені до вищевказаних норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а сплата внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та нарахованих сум пені є обов'язком відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що несплата страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2003 року до 31.03.2010 року Відкритим акціонерним товариством «Калуський завод комунального устаткування»є порушенням пункту 2 частини 2 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а сплата таких страхових внесків в установлені строки та в повному обсязі є обов'язком відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.2, ст.ст. 8-14, ст.86, ст.183-2, Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з закритого акціонерного товариства ВАТ «Калуський завод комунального устаткування»вул. С.Стрільців, 1В, с. Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, 77351 () в користь Калузького міськрайонного центру зайнятості на бюджетний рахунок № 1187 заборгованість в сумі 19345 (девятнадцять тисяч триста сорок пять) грн. 94 коп.

Відповідно до ч.9 ст.183-2 постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарження не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Постанова складена 02.11.2010 року о 16 год. 30 хв.