Справа № 2а-7699/12/2670
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/9991/63491/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського управління юстиції в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом про зобов'язання анулювати актовий запис про розірвання шлюбу №1488 від 14 грудня 1995 року, здійснений на підставі рішення Мінського (Оболонського) районного суду м. Києва від 24 листопада 1995 року та відповідну відмітку про розірвання шлюбу в даному актовому записі.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 6 серпня 2012 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 6 серпня 2012 року, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Розглядаючи позовні вимоги по суті, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції прийшов висновку, що дану справу слід розглядати у порядку цивільного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з відмовою відповідача анулювати актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 №1488 від 14 грудня 1995 року, здійснений на підставі рішення рішення Мінського (Оболонського) районного суду м. Києва від 24 листопада 1995 року.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, дана справа стосується порушеного права, що виникає із сімейних відносин, у зв'язку з чим підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про закриття провадження у цій справі, оскільки вказаний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб