Справа № 820/8334/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 р.Справа № 820/8334/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 820/8334/15

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ"

до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ( далі - відповідач) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 14.08.2015 року №200, підписаний в.о. начальника Західної об'єднаної державної податкової інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області О.П. Плотніковим, про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" (код 37576404) з питань контролю трансфертного ціноутворення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" до Західної об'єднаної державної податкової інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу - задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано наказ від 14.08.2015 року №200 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ" (код 37576404) з питань контролю трансфертного ціноутворення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 року скасувати та відмовити у задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів пп. 78.1.14 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі п.п. б) п.п. 39.5.2.1 п.39.5 ст.39 та п.п.78.1.14 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у зв'язку із отриманням звітів про контрольовані операції ТОВ "Агротрейд експорт" за 2013 та 2014 роки, контролюючим органом був прийнятий наказ №200 від 14.08.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агротрейд експорт" () з питань контролю трансфертного ціноутворення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 рік та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року" (а.с.5).

17.08.2015 року контролюючим органом був складений акт №407/20-33-22-01-07/37576404 відмови від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агротрейд Експорт" (код ЄДОРОУ 37576404) з питань контролю трансфертного ціноутворення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для проведення перевірки є лист ДФС від 03.06.2015 року №11620/6/99-99-22-01-02-15.

Інші підстави для прийняття оскаржуваного наказу в матеріалах справи відсутні.

Не погодившись з наказом по призначенню перевірки, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наказ №200 від 14.08.2015р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача є таким, що не відповідає вимогам податкового законодавства, з огляду на що позовні вимоги про скасування оскаржуваного наказу підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 ПК України.

Так, відповідно до положень пп. 78.1.14 п. 78.1 вищенаведної статті Кодексу передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.

Згідно б) пп. пп.39.5.2.1 п.39.5 ст.39 ПК України, підставами для перевірки контрольованих операцій є: виявлення за результатами моніторингу контрольованих операцій невідповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки".

Отримання податкової інформації контролюючими органами служби регламентується ст. 73 Податкового кодексу України, Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. №1245.

Як встановлено під час судового розгляду справи, правовою підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугували посилання податкового органу на положення п.п. б) п.п. 39.5.2.1 п.39.5 ст.39 та п.п.78.1.14 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вищевказані положення Закону, на які посилається відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення, введено в дію згідно Закону України від 28 грудня 2014 року N 72-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням», який набрав чинності з 01 січня 2015 року (далі - Закон 72).

Так, п. 2 Прикінцевих положень Закону 72, встановлено, що звіт про контрольовані операції за 2014 рік подається до 1 травня 2015 року і формується з урахуванням норм статті 39 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року, тобто до законодавчого визначення та введення в дію принципу «витягнутої руки».

Вирішуючи питання наявності правових підстав для призначення перевірки на підставі оскаржуваного наказу та визначаючи норму права, яку належить застосувати до спірних правовідносин, колегія суддів виходить з принципу права закріпленого у ч.1 ст.58 Конституції України, згідно якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, застосування відповідачем до спірних правовідносин положень п.п б) пп.39.5.2.1. п.39.5. ст..39 та в пп.78.1.14. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України, є неправомірними та погіршують становище даних осіб, оскільки згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону 72 на період, який має на меті перевірити відповідач, дія зазначених норм щодо принципу «витягнутої руки» не поширюється.

Згідно ст.13 Європейської конвенції з прав людини, кожна людина, права і свободи якої порушуються, має право на ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ №200 від 14.08.2015р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача є таким, що не відповідає вимогам податкового законодавства, а позовні вимоги про скасування оскаржуваного наказу підлягають - задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 820/8334/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бондар В.О.
Судді Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 11.11.2015 р.