Справа № 2а-3286/10/0970
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2010 р. Справа № 2a-3286/10/0970

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Гундяка В.Д.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду в м.Івано-Франківську справу за позовом Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2010 року Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в сумі 340 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що за відповідачем рахується заборгованість, яка виникла у звязку із несплатою фінансових санкцій, застосованих за порушення ЗУ Про автомобільний транспорт.

Згідно п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України ухвалою суду від 23.09.2010 року в адміністративній справі за вищевказаним позовом відкрито скорочене провадження. Копії даної ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу та отримано останнім 27.09.2010 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. У встановлений ч.3 ст.183-2 КАС України строк правом на подання заперечення проти позову відповідач не скористався.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому останні підлягають до задоволення з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 являється автомобільним перевізником відповідно до ЗУ Про автомобільний транспорт та надає послуги з перевезення пасажирів на таксі.

Статтею 34 вказаного Закону визначено вимоги до автомобільного перевізника. Відповідно до ч.1 вищевказаної статті автомобільний перевізник повинен забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Згідно п.2.3 Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України за № 340 від 07.06.2010 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України14.09.2010 року за №811/18106, якщо нормальна тривалість робочого дня охоплює тривалі простої, очікування у транспортному засобі чи на робочому місці або якщо водію необхідно дати змогу доїхати до відповідного місця відпочинку, тривалість робочого дня (зміни) може бути збільшена до 12 годин за умови, що час керування протягом дня (зміни) не перевищує 9 годин.

Однак відповідач 22.02.2010 року всупереч вимогам даного Закону під час перевезення пасажирів в таксі порушено встановлений режим праці та відпочинку водія, оскільки водієм здійснювались перевезення пасажирів понад 12 годин. Дана обставина підтверджується актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за №150277 від 22.02.2010 року.

Відповідно до п.7.1. вищевказаного Положення державний контроль за дотриманням режимів праці та відпочинку водіїв здійснюється посадовими особами урядового органу державного управляння з питань контролю на автомобільному транспорті.

Згідно п.6 ч.1 ст.60 ЗУ Про автомобільний транспорт за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів застосовуються штрафні санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вказані порушення на підставі вищевказаного акту начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області 16.03.2010 року до відповідача згідно постанови за №б/н застосовано штрафні санкції в загальній сумі 340 грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність та взаємний звязок суд погоджується з правомірністю прийняття вказаних рішень субєктом владних повноважень та розміром застосованих санкцій.

Судом встановлено, що дана постанова направлена відповідачу та отримана останнім 27.03.2010 року, що підтверджується супровідним листом за №09-3-20/1011 від 18.03.2010 року, реєстром поштової кореспонденції та повідомленням про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи. Одночасно згідно п.28 Постанови КМУ Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті відповідачу було запропоновано сплатити застосовані штрафні санкції у 15-денний термін з дня одержання постанови. Як вбачається з поданого адміністративного позову та підтверджується довідкою Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області від 15.09.2010 року застосовані штрафні санкції залишились несплачені, постанова про їх застосування відповідачем не оскаржувалась.

Таким чином, оскільки доказів сплати заборгованості відповідач суду не представив, обставин, які б були підставою для звільнення відповідача від сплати вищевказаних коштів, в судовому засіданні не встановлено, позов слід задовольнити.

На підставі ЗУ Про автомобільний транспорт, керуючись ст.ст.11, 71, 86, ст.ст.162, 183-2, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (р/р 0002 УДК в м.Івано-Франківську, код платежу 21081100, МФО 836014, код одержувача - 20568100) 340 (триста сорок) грн. несплачених фінансових санкцій.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови сторонами або іншою особою, яка брала участь у справі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гундяк В.Д.