Справа № 826/2631/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Київ К/800/34038/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до заступника Глави Адміністрації Президента України Шимківа Дмитра Анатолійовича про визнання незаконними дій та бездіяльності,

за касаційною скаргою заступника Глави Адміністрації Президента України Шимківа Дмитра Анатолійовича на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року,

встановив:

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до заступника Глави Адміністрації Президента України Шимківа Д.А. та просив: визнати незаконним ненадання відповіді на заяву від 03.12.2014 р. № 22/063029-26П про досудове врегулювання трудового спору; накласти на відповідача штраф у розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення вимог статей 7, 15, 18, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян" в частині ненадання відповіді на звернення; визнати несвоєчасним надання відповідачем інформації листом від 17.01.2015 р. № 44-01/80 на запит від 23.12.2014 р. № 22/102169-26П; накласти на відповідача штраф у розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення вимог статей 1, 3, 4, 5, 15, 20, 22, 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" в частині несвоєчасного надання інформації на запит про надання інформації; визнати безпідставною відмову в задоволенні запиту на інформацію від 23.12.2014 р. № 22/102169-26П; накласти на відповідача штраф у розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення вимог статей 1, 3, 4, 5, 15, 20, 22, 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" в частині безпідставної відмови в задоволенні запиту.

Позов обґрунтував тим, що всупереч положенням Закону України "Про звернення громадян" відповідач не надав письмової відповіді на його звернення від 03.12.2014р. та безпідставно відмовив в наданні інформації на запит від 23.12.2014р. в порядку, встановленому Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 5 червня 2015 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про накладення на заступника Глави Адміністрації Президента України Шимківа Д.А. штрафів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 5 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність заступника Глави Адміністрації Президента України щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_4 від 03.12.2014 р. № 22/063029-26П про досудове врегулювання трудового спору. Визнано протиправною відмову заступника Глави Адміністрації Президента України від 17.01.2015 р. № 44-01/80 на запит ОСОБА_4 від 23.12.2014 р. № 22/102169-26П про надання інформації.

У касаційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати ухвалене ним рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вважає правильним висновок окружного суду про те, що заява позивача від 03.12.2014 р., яка стосувалась вирішення трудового спору, не є зверненням в розумінні Закону України "Про звернення громадян" і не потребувала обов'язкової письмової відповіді з огляду на проведення з позивачем особистих зустрічей посадовими особами Адміністрації. Водночас лист ОСОБА_4 від 23.12.2014 р. про надання інформації щодо вакантних посад в Адміністрації за формою і змістом відповідав вимогам, встановленим Законом України "Про звернення громадян", тому відповідь на нього була надана у передбаченому цим Законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 3 грудня 2014 року ОСОБА_4 подав на ім'я Глави Адміністрації Президента України Ложкіна Б.Є. заяву про досудове врегулювання трудового спору (вх. № 22/063029-26П), в якій просив розглянути можливість невідкладного поворотного прийняття його на роботу в Головний департамент регіональної політики Адміністрації Президента України на посаду, яка є не нижчою посади, з якої позивача, на думку останнього, було незаконно звільнено 24 листопада 2014 року.

За дорученням Глави Адміністрації Президента України вказане звернення передано на розгляд заступнику Глави Адміністрації Президента України Шимківу Д.А.

9 і 18 грудня 2014 року, відповідно, заступник керівника Головного департаменту реформування Адміністрації Президента України - керівник департаменту з управління персоналом Дрощенко О.В. і заступник Глави Адміністрації Президента України Шимків Д.А. провели особисті зустрічі з ОСОБА_4 з приводу можливості поновлення його на роботі. Проте відповідних домовленостей на вказаних переговорах досягнуто не було.

Письмова відповідь на заяву від 03.12.2014 р. позивачу не надавалась.

23 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Глави Адміністрації Президента України з листом (вх.№ 22/102169-26П), в якому зазначив про подання ним позову до суду про поновлення на роботі та, посилаючись на необхідність надання суду об'єктивної інформації для ухвалення законного і справедливого рішення, просив надати інформацію про наявність вакантних посад в Адміністрації Президента України станом на 3 і 24 листопада 2014 року.

У письмовій відповіді від 17.01.2015 р. № 44-01/80 за підписом заступника Глави Адміністрації Президента України Шимківа Д.А. позивачу повідомлено, що інформацію про наявність вакантних посад у разі необхідності буде надано під час розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справи № 826/20382/14 за позовом ОСОБА_4 до Адміністрації Президента України про визнання незаконним і скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України "Про звернення громадян".

Передбачене статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення кореспондується із встановленими статтями 14, 15, 19 цього Закону обов'язками органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заявою є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб (стаття 3 Закону України "Про звернення громадян").

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява позивача від 03.12.2014 р. з проханням про поновлення його порушених трудових прав є зверненням в розумінні Закону України "Про звернення громадян", тому відповідач згідно зі статтями 18, 19 і 22 цього Закону зобов'язаний був надати на неї письмову відповідь в порядку і строки, визначені цим Законом (максимум у місячний строк). При цьому надання суб'єктом владних повноважень усної відповіді громадянину під час особистого прийому не звільняє його від обов'язку направлення письмової відповіді на звернення, викладене у письмовій формі.

Висновок суду першої інстанції щодо необхідності розгляду звернення позивача від 03.12.2014 р. в порядку, встановленому трудовим законодавством (статті 221, 224 Кодексу законів про працю України), мотивовано визнаний апеляційним судом помилковим, зважаючи на відсутність в Адміністрації Президента України комісії по трудових спорах і адресацію цього звернення безпосередньо Главі Адміністрації.

Що стосується розгляду запиту позивача від 23.12.2014 р., то колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13.01.2011 р. № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI) публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати інформацію про діяльність суб'єктів владних повноважень, зокрема, про вакансії, порядок та умови проходження конкурсу на заміщення вакантних посад.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що запитувана позивачем інформація про наявність вакантних посад в Адміністрації Президента України на певну дату належить до публічної, оскільки відповідає всім притаманним їй ознакам.

За змістом частин першої-п'ятої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції правильно класифікував звернення позивача від 23.12.2014 р. як інформаційний запит, в задоволенні якого відповідач відмовив без посилання на жодну з підстав, наведених у частині першій статті 22 Закону № 2939-VI.

При цьому апеляційний суд обґрунтовано зазначив про дотримання вимог до форми і змісту запиту на інформацію від 23.12.2014 р. та подання його до належного розпорядника інформації.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про допущення відповідачем протиправних дій і бездіяльності під час розгляду звернень ОСОБА_4 від 03.12.2014 р. і від 23.12.2014 р.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що його судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу заступника Глави Адміністрації Президента України Шимківа Дмитра Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.