Справа № 819/2627/13-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 819/2627/13-a

04 грудня 2013 року

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білоус І.О.,

суддів: Баб"юк П. М., Баранюк А. З.

при секретарі - Габрилецькій С. Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представників:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднананої державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області, Міністерства доходів і зборів України про скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, в якому просить скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 29.07.2013 р. № 2422-о «Про звільнення ОСОБА_1М.», поновити його на посаді заступника начальника оперативного управління Головного управління Міндоходів у Тернопільській області.

В судовому засіданні 26.11.2013 р. ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати залучено у якості другого відповідача по справі - Міністерство доходів і зборів України.

На виконання приписів ч. 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), та зважаючи на обставини, викладені позивачем у позовній заяві, в судовому засіданні 04.11.2013 р., до початку розгляду справи по суті, судом на обговорення винесено питання щодо зясування наявності підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із вищезазначеним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач пояснив, що вважає своє звернення до суду, таким, що відбулось в межах передбаченого ст. 233 КЗпП України строку. В обґрунтування своєї позиції посилався на розяснення, що містяться в Аналітичній довідці Вищого адміністративного суду України від 01.02.2009 р. Вважає, що звільнення суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки видана йому копія наказу від 29.07.2013 р. № 2422-о була оформлена із порушенням вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, ОСОБА_2 Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1242 77 від 30.11.2011 р., а трудова книжка оформлена із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58. Виходячи з вищенаведеного, позивач вважає, що оскільки 02.08.2013 р. йому вручили засвідчену не належним чином копію наказу про звільнення і не видали належно оформлену трудову книжку, строк звернення його із заявою для нього розпочався з дати отримання листа Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, тобто - від 15.10.2013 р. за № 5481/8/19-00-04-19/940.

Представник відповідача Головного управління Міндоходів України в Тернопільській області (далі Відповідач 1), Міністерства доходів і зборів України ( далі Відповідач 2 ) зауважив, що у вирішенні питання щодо наявності підстав визнання поважною причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом покладається на думку суду.

Суд, вивчивши доводи, викладені в позовній заяві, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив наступні обставини.

Позивач працював на посаді заступника начальника оперативного управління Головного управління Міндоходів у Тернопільській області. 08.07.2013 р. Позивачем подано рапорт про звільнення зі служби в запас за власним бажанням з зазначеної вище посади.

02.08.2013 р. ОСОБА_1 ознайомлено із копією наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.07.2013 р. за № 2422-о, відповідно до якого його звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «Ж» (за власним бажанням). В цей же день ним отримано трудову книжку.

02.10.2013 р. позивачем подано рапорт на імя Міністра доходів і зборів України про залишення без розгляду рапорту від 08.07.2013 р., одночасно повідомлено про це Головне управління Міндоходів у Тернопільській області.

15.10.2013 р. за № 5481/8/19-00-04-19/940 позивач отримав відповідь Головного управління Міндоходів у Тернопільській області в якій зазначено, що його звільнено зі служби в органах податкової міліції Міністерства доходів і зборів України наказом від 29.07.2013 р. за № 2422-о, з яким його було ознайомлено, трудову книжку видано згідно чинного законодавства.

08.11.2012 р. Позивач звернувся із даним адміністративним позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Ч. 1-3 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи, цим Кодексом та іншими законами, можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутись із завою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як встановлено в судовому засіданні - 08.07.2013 р. Позивачем подано рапорт про звільнення зі служби в запас за власним бажанням з посади заступника начальника оперативного управління Головного управління Міндоходів у Тернопільській області.

23.07.2013 р. Міністром Міністерства доходів і зборів видано наказ № 2422-о про його звільнення з посади та податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «Ж» (за власним бажанням). 02.08.2013 р. ОСОБА_1 ознайомлено із копією даного наказу, та видано йому трудову книжку.

Позивач вважає, що порушення, зазначені ним у позовній заяві, щодо неналежного оформлення копії наказу про звільнення та трудової книжки і є обставинами, які перешкоджали йому своєчасно, в межах встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України, місячного строку, звернутись із даним позовом за захистом своїх порушених прав до суду, Тому облік перебігу строку його звернення до суду із даним позовом відраховує з дати отримання ним відповіді Головного управління Міндоходів у Тернопільській області № 5481/8/19-00-04-19/940, тобто з 15.10.2013 р.

Аналізуючи зазначені вище обставини справи, та надаючи їм правову оцінку, суд приходить до висновку про безпідставність посилання позивача на наведені вище обставини, як на підстави визнання причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом поважними, оскільки вважає їх обставинами, якими Позивач обґрунтовує зміст заявлених ним вимог, та наявність яких ніяким чином не перешкоджала йому у зверненні до суду за захистом своїх законних прав та інтересів у встановлений законом строк, оскільки про їх існування йому стало відомо з моменту отримання ним копії оспорюваного наказу та трудової книжки, тобто 02.08.2013 р.

Слід зазначити, що встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду, відповідно до вимог КАС України, визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, шляхом подачі відповідного позову.

Одже, при зясуванні судом питання про наявність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом, Позивачем не наведено жодних об'єктивно непереборних, таких, що не залежать від його волевиявлення і пов'язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставин, що стали б йому на заваді у реалізації його права на звернення в суд із адміністративним позовом, у передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України місячний строк, з моменту отримання ним копії наказу про звільнення та трудової книжки, тобто з 02.08.2013 р.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що Позивачем не надано, а судом, на виконання вимог ст.11 КАС України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі існування таких доказів не виявлено, та зважаючи на безпідставність посилання позивача на порушення, на його думку, порядку оформлення копії наказу про його звільнення від 23.07.2013 р. та трудової книжки, як на підстави визнання причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом поважними, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, тобто, вважає його 'таким, який подано після закінчення строків, встановлених законом, а відтак - і про наявність підстав для його залишення без розгляду, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 100 КАС України.

Керуючись ст.86, 99,100, 160, 165 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області, Міністерства доходів і зборів України, про скасування наказу, поновлення на роботі - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною 3 статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повіний текст ухвали виготовлено 09.12.2013 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

Судді Баб'юк П. М.

ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Білоус І. О.