Справа № 0907/4954/12, 2а-0907/1481/12
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Справа № 876/4850/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Івано-Франківської КЕЧ району на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2012 року у справі за позовом військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Івано-Франківської КЕЧ району до Івано-Франківської міської ради, третя особа: КП «Авторемгаз» про скасування рішення про надання земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону звернуся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Івано-Франківськоого КЕЧ району до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 14 рішення Івано-Франківської міської ради від 20 лютого 2006 року «Про вилучення та ндання земельних ділянок, яким вирішено вилучити за згодою земельну ділянку площею 0,0111 га по вул. Новій, 2 у 63 котельно-зварювального заводу.

Постановою Івано-Франківського міського суду від від 22 листопада 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився військовий прокурор та подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що судом першої інстанції неповно досліджені обставини справи, не встановлено всіх фактів, не надано їм належної оцінки, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову через закінчення строку дії укладеного договору оренди вилученої земельної ділянки, оскільки Івано-Франківська міська рада вийшла за межі компетенції, адже була відсутня згода Міністерства оборони України на вилучення земельної ділянки, тому саме рішення органу місцевого самоврядування є незаконним. Також зазначив про відсутність підстав для застосування наслідків встановлених ст. 100 КАС України, оскільки військовому прокурору Івано-Франківського гарнізону стало відомо про наявність факту порушення інтересів держави в ході проведення перевірки під час виконання завдання Генеральної прокуратури України. А тому є підстави для поновлення строку. Апелянт просить скасувати постанову та прийняти нову - про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній викладені.

Представник Івано-Франківської міської ради заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та, зокрема, зауважив, що позивачем пропущено встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до суду і поважних причин його пропуску немає. Також вказав, що даний спір не підлягає розгляду адміністративним судом.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, предметом оскарження у даній справі є пункт 14 рішення Івано-Франківської міськї ради четвертого демократичного скликання від 20 лютого 2006 року, згідно якого вирішено вилучити за згодою земельну ділянку площею 0,0111 га на вул. Новій, 2 у 63 котельно-зварювального заводу. Зобов'язано 63 котельно-зварювальний звод внести зміни у державний акт на право постійного користування землею. Затверджено матеріали землеустрою щодо відведення земельної ділянки колективному підприємству «Авторемгаз» площею 0,0111 га з передачею її в оренду терміном на 3 роки для бслуговування виробничх приміщень. Зобов'язано колективне підприємство «Авторемгаз» укласти договір оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи, це рішення органу місцевого самоврядування було реалізовано і спірна земельна ділянка згідно державного акту на право власності серії ЯД № 810508 від 23 липня 2009 року належить ТОВ «Авторемгаз».

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

А згідно ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Частиною 1 статті 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Таким чином, після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статтях 152 Земельного Кодексу України та 16 Цивільного кодексу України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут соціальних технологій» (далі - ТОВ) до Львівської міської ради (далі - Міськрада), виконавчого комітету (далі - Виконком) міськради, Львівського державного інституту новітніх технологій і управління імені В'ячеслава Чорновола (далі - Інститут), управління земельних ресурсів у м. Львові, треті особи: відкрите акціонерне товариство «Концерн Електрон» (далі - ВАТ), Національний університет «Львівська політехніка» (далі - Університет), Головне управління Державного комітету України по земельних ресурсах у Львівській області, про скасування ухвал Міськради, рішення Виконкому Міськради та державного акта на право постійного користування земельної ділянкою.

Враховуючи наведене, оскільки оскаржуване рішення Івано-Франківської міської ради про вилучення земельної ділянки було реалізовано і вичерпало свою дію, власником спірної земельної ділянки стала третя особа, що документально підтверджено, має місце спір про право позивача володіти своїм майном, однак шляхом скасування оскаржуваного рішення таке не може бути відновлено. Тому даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки він підсудний господарському суду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, слід зазначити, що суд першої інстанції розглянув спір з порушенням предметної підсудності, так як позивачем у справі є Міністерство оборони України, отже спір підсудний окружному суду, і його необхідно було розглядати колегіально.

Відповідно до ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу скаргу військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Івано-Франківської КЕЧ району - задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2012 року по справі № 0907/4954/12 - скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 10 листопада 2015 року.