Справа № К/9991/4754/12-С
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/9991/4754/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, третя особа -Верхньодніпровський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про визнання наказу незаконним та поновлення на посаді,

за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - ГУ МВС України в Дніпропетровській області) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про: визнання незаконним дисциплінарного стягнення про звільнення позивача із органів внутрішніх справ та наказ про звільнення позивача із ОВС №198 від 26 серпня 2010 року; поновлення на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Верхньодніпровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з 26 серпня 2010 року; стягнення моральної шкоди у сумі 50000 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2011 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області №1510 від 25 серпня 2010 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Дніпропетровській області №198 о/с від 26 серпня 2010 року про звільнення в запас Збройних сил за пунктом «є» статті 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 оперуповноваженого сектора карного розшуку Верхньодніпровського районного відділу з 26 серпня 2010 року. Поновлено ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Верхньодніпровського районного відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області з 26 серпня 2010 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 26 серпня 2010 року №198 о/с оперуповноваженого сектору карного розшуку Верхньодніпровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом «є» статті 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114.

Підставою для звільнення позивача став наказ ГУ МВС України в Дніпропетровській області №1510 від 25 серпня 2010 року «про порушення транспортної дисципліни окремими працівниками Верхньодніпровського РВ та притягнення винних до відповідальності».

Прийняттю вказаних наказів передувало службове розслідування, яким було встановлено, що 22 серпня 2010 року працівниками мобільно-профілактичної групи МВС України на 320 км. автошляху «Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя» було зупинено для перевірки документів легковий автомобіль «ВАЗ-2105» д/з НОМЕР_1, під керуванням оперуповноваженого СКР Верхньодніпровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 У ході перевірки документів було виявлено, що старший лейтенант міліції ОСОБА_3 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. З метою з'ясування стану водія його було доставлено до Верхньодніпровської центральної районної лікарні для встановлення стану алкогольного сп'яніння. Згідно протоколу медичного огляду на встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп'яніння №100 від 22 серпня 2010 року, ОСОБА_3 попередньо перебував у стані алкогольного сп'яніння. Надалі за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння працівниками УДАІ відносно позивача у присутності двох свідків було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому він відмовився поставити свій підпис.

Відповідно до пункту 10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Підстави припинення служби в органах внутрішніх справ за порушення дисципліни (звільнення) передбачені пунктом «є» статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначений порядок накладання дисциплінарних стягнень, а саме з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2011 року у справі №3-741/2011 встановлено, що 22 серпня 2010 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_3 пройшов медичний огляд у Верхньодніпровській центральній районній лікарні та згідно протоколу медичного огляду на встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп'яніння №100 від 22 серпня 2010 року знаходився у тверезому стані та алкоголь у крові позивача був відсутній. Вказана адміністративна справа за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні позивача була закрита за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також, в матеріалах справи міститься копія протоколу медичного огляду на встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп'яніння №100 від 22 серпня 2010 року, згідно з висновком якого позивач знаходився у тверезому стані та алкоголь у крові позивача був відсутній.

Таким чином, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про протиправність застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача із органів внутрішніх справ з огляду на те, що всі обставини дисциплінарного проступку, вчиненого позивачем, викладені у висновку службового розслідування, не підтверджуються належними доказами.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, то суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови в її задоволенні, оскільки, ОСОБА_3 не надано належних доказів на підтвердження вказаної вимоги.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб