Справа № 694/1537/15-а
Суддя: Гончаренко Т. В.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1537/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

06.11.2015 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Гончаренко Т.В.,

при секретарі Блискавці А.С.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Бабенка Р.В.,

представника відповідача Шпильової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області щодо відмови йому в призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати відповідача призначити та нарахувати йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 08.07.2015 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є уродженцем м. Звенигородка Черкаської області та з 03.10.1977 року по даний час постійно проживає в м. Звенигородка, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року №106 «Про організацію виконання постанов верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю. Оскільки він проживав в зоні посиленого радіоекологічного контролю та йому видано посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи від 10.02.1993 року згідно з положеннями ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

08.07.2015 року він звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі з прохання призначити пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак 17.07.2015 року отримав відповідь, в якій йому було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з тим, що він прожив і відпрацював на території посиленого радіоекологічного контролю 5 місяців, замість передбачених законодавством 4 років, оскільки з 21.01.1981 року по 25.07.1995 рік працював у Ватутінському автотранспортному підприємстві №17183, тобто в населеному пункті, який не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки проживав на території посиленого радіоекологічного контролю з 26 квітня 1986 року по 01.01.1993 рік, тобто необхідні 4 роки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача Бабенко Р.В. позов підтримали та просять його задовольнити. Пояснили, що з 18.12.1980 року по даний час позивач знаходиться на обліку у Звенигородсько-Лисянському об`єднаному міському військовому комісаріаті Черкаської області, тобто він перебував на обліку у військкоматі за місцем свого проживання. Будинкова книга по будинку АДРЕСА_1 була знищена і відсутня в Звенигородському районному секторі в м. Звенигородка УДМС в Черкаській області.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні повністю. Пояснила, що встановлено, що згідно паспорта ОСОБА_1 зареєстрований в м. Звенигородка, яке віднесено до 4-ї зони радіаційного забруднення - зони посиленого радіологічного контролю з 01.08.1992 року по даний час. Згідно з даними трудової книжки в період з 21.01.1981 року по 25.07.1995 року працював у Ватутінському автотранспортному підприємстві № 17183, тобто в населеному пункті, який не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Згідно з довідкою № 13 від 26.06.2015 року про заробітну плату, виданої Ватутінським автотранспортним підприємством з 01.01.1986 по 31.12.1990 роки позивач постійно працював на даному підприємстві. Тому відповідно до поданих документів станом на 01.01.1993 року ОСОБА_1 прожив в зоні посиленого радіологічного контролю лише 5 місяців. До адміністративного позову позивач додав копію акту депутата ОСОБА_3 від 03.07.2015 року, в який складений в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що проживають с. Озірна Звенигородського району Черкаської області, про те, що ОСОБА_1 з 1986 року по 1992 р. проживав за адресою : АДРЕСА_1 . В даному акті не зазначено, чому саме жителі с. Озірна Звенигородського району стверджують, що позивач проживав в м. Звенигородка, також не вказано період, можливо це грудень 1986 року, або січень 1992 року. Крім того, при зверненні до управління ПФУ в Звенигородському районі Позивач надав довідку від 06.07.2015 № 4296, видану виконкомом Звенигородської міської ради ОСОБА_1 , в якій зазначено, що він прожив з 1986 р. по 1992 р. по АДРЕСА_2 , з 01.08.1992 по даний час по АДРЕСА_1 , та підстава - будинкова книга, акт депутата від 03.07.2015, проте будинкову книгу до позовної заяви додано не було. Хоча згідно з відміткою у військовому квитку зазначено, що ОСОБА_1 прийнятий на облік Звенигородським районним військовим комісаріатом Черкаської області 18.12.1980 року, але це не свідчить, що він проживав саме у м. Звенигородці, тому що всі військовозобов`язані Звенигородського району та м. Ватутіне перебувають на обліку у Звенигородському районному військовому комісаріаті Черкаської області.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , відповідно до паспорта серія НОМЕР_1 виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, з 04.08.1998 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 01.08.1992 року (а.с.6-7).

Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 прийнятий на військовий облік Звенигородським військовим комісаріатом Черкаської області з 18.12.1980 року (а.с.11-13).

ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків аварії ЧАЕС, як особа, яка постійно проживала на території зони посиленого радіологічного контролю, що підтверджується посвідченням категорії 4 серія НОМЕР_3 , виданого Черкаською облдержадміністрацією від 10.02.1993 року (а.с.10).

Відповідно до відповіді №767 від 28.08.2015 року Звенигородського районного сектора в м. Звенигородка УДМС в Черкаській області, інформація щодо попередньої реєстрації ОСОБА_1 до 01.08.1992 року у адресно-довідковій картотеці не зберігається. (а.с. 16).

В особовій картці ОСОБА_1 з Ватутінського автотранспортного підприємства №17183, містяться відомості про місце проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . (а.с.15)

З акта депутата Звенигородської міської ради від 03.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 з 1986 року по 1992 рік проживав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він проживає по АДРЕСА_4 . Із ОСОБА_1 він є сусідом з 1982 року, оскільки той з 1982 року по даний час проживає по АДРЕСА_4 . Той працював у АТП в м. Ватутіне водієм, проте весь час проживав в м.Звенигородка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона з 1985 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 , за адресою проживання своїх батьків, а з чоловіком проживає за адресою АДРЕСА_6 з 1989 року по даний час. В с.Озірна з 2005 року вона лише зареєстрована, але не проживала. Із ОСОБА_1 вона є сусідами, він проживає за адресою АДРЕСА_2 з 1982 року по даний час, з моменту коли він одружився і перейшов жити до будинку своєї дружини. Працював у АТП м.Ватутіне водієм, куди їздив на роботу, проте місце проживання не покидав і не виїжджав з м.Звенигородки.

Таким чином, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_4 з 26.04.1986 року по даний час, а загальний термін проживання ОСОБА_1 станом на 01 січня 1993 року з дня аварії (26.04.1986 року) на території посиленого радіологічного контролю становить 4 роки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з вимогами ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав з 26.04.1986 року по даний час в АДРЕСА_4 , що відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, та станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні посиленого радіоекологічного контролю чотири роки.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду відповідних доказів того, що позивач не прожив і не пропрацював на території посиленого радіоекологічного контролю необхідних 4 років та не спростував доказів, наданих позивачем на підтвердження своєї позиції.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позов підлягає до задоволення повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 8, 11, 71, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області призначити пенсію на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 08.07.2015 року.

Повний текст постанови виготовлений 10 листопада 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя