Справа № 570/2673/15-а
Суддя: Коробов С.О.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 570/2673/15-а
номер провадження 2-а/570/84/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області (як адміністративний суд) в особі судді Коробова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 1109 від 06.11.2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 08 га ОСОБА_2 за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля), а також позивач просить визнати протиправним та скасувати п.1 рішення Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 1177 від 22.01.2015 року в частині відмови їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Корнин у звязку з тим, що дана земельна ділянка знаходиться у приватній власності громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є питання вирішення земельного спору в межах реалізації положень ст. 118 ЗК України.

За ст. 17 КАС України компетенція адміністративного судочинства не поширюється на публічно-правові справи, які належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передання земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акту, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Висновок, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передання відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС України, є помилковим.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 21-493-а14 від 14 листопада 2014 року у справі за позовом першого заступника прокурора Вінницької області до Вінницької міської ради, треті особи Відкрите акціонерне товариство "Концерн "Галнафтогаз", суб'єкт підприємницької діяльності Особа 1 про скасування рішення.

За положеннями ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані провести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 7 постанови від 1 березня 2013 року № 3 Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року №1559-VI Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

У правовій позиції, викладеній ВСУ до даної постанови, вказано, що дана категорія справ є земельним спором, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Так, 19 червня 2013 року Верховний Суд України виніс постанову за результатами розгляду справи №6-57цс13 щодо визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації. Крім того, ВСУ постановив, що у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Так, 14 травня 2014 року Верховний Суд України (судова палата у цивільних справах) виніс постанову за результатами розгляду справи №6-35цс14 про визнання незаконним рішення селищної ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Правова позиція ВСУ полягає у тому, що у випадку передачі громадянам у приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановлені в натурі або цільове призначення якої змінюється, обовязковим є розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки.

Крім цього, суд бере до уваги сталу практику судів вищих інстанцій, яка полягає в тому що у випадку залучення у справу про визнання протиправними рішень суб'єктів владних повноважень при наявності к справі третіх осіб, суди вбачають порушення права власності на ці ділянки вказаних третіх осіб. Оскільки у позовній заяві оспорюється позивачкою існуюче на момент звернення з позовом право приватної власності на земельну ділянку громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позов зачіпає інтереси трьох незалучених до участі у справі громадян, то вказана справа є спором про право (цивільне), а вказана позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд закриває провадження в адміністративній справі в порядку ч. 1 ст. 157 КАС України, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, на підставі наведеного, керуючись ст.ст. 17, 157 КАС України,

у х в а л и в :

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії закрити.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд таких справ відноситься до юрисдикції місцевих судів і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга має відповідати вимогам ст. 187 КАС України.

Суддя Коробов С.О.