Справа № 2а-13578/11/2670
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/68975/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2011р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання зарахувати вислугу років на пільгових умовах як один місяць служби за три календарних місяці за період з 21.08.1990р. по 16.09.1992р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2011р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 21.08.1990р. по 31.12.1990р. позивач виконував службові обов'язки по охороні громадського порядку при надзвичайних обставинах, пов'язаних з масовими антигромадськими проявами на території Азербайджанської РСР (м. Баку), з 01.01.1991р. по 16.09.1992р. проходив службу на території цієї республіки, де на той час відбувалися бойові дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.11.2010р. зобов'язано ГУ ВВ МВС України в особі Комісії з питань розгляду матеріалів з питань визначення учасників бойових дій вчинити дії щодо прийняття рішення про визнання позивача учасником бойових дій та видати йому посвідчення встановленого зразка.

09.12.2010р. ГУВВ МВС України видано позивачу посвідчення учасника бойових дій.

22.08.2011р. позивач звернувся до начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в м. Києві із заявою про перерахунок вислуги років із розрахунку один місяць служби за три календарних місяці за період з 21.08.1990р. по 16.09.1992р.

Листом ГУ МВС України в м. Києві від 31.08.2011р. позивача повідомлено, що Азербайджан не входить до Переліку держав, де проходили бойові дії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 №63, а тому правові підстави для обчислення вислуги років на пільгових умовах за період служби в Азербайджані з 21.08.1990р. по 16.09.1992р. відсутні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відрядження позивача до країн колишнього СРСР слід вважати відрядженням до «інших країн після 1979 року», в розумінні постанови КМ України від 08.02.19994р. №63, участь позивача в бойових діях встановлена постановою Окружного адміністративного суду від 03.11.2010р., а тому він має право на зарахування вислуги років на пільгових умовах за період служби на території Азербайджанської РСР з 21.08.1990р. по 16.09.1992р.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Так, за правилами підпункту «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393 до вислуги років для призначення пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ зараховується на пільгових умовах участь у бойових діях у воєнний час як один місяць служби за три місяці.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.11.2010р. встановлено, що позивач з 21.08.1990р. по 16.09.1992р. виконував миротворчу місію в умовах масових заворушень та безпорядків при міжетнічних збройних конфліктах, які відбувались на території Азербайджанської РСР із застосуванням вогнепальної зброї.

В той же час, участь позивача у бойових діях саме у воєнний час зазначеним судовим рішенням встановлено не було, передбачені підпунктом «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393 підстави для зарахування спірного періоду до вислуги років на пільгових умовах відсутні, а тому висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову не можна визнати обгрунтованими.

Відповідно до статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 229, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2011р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012р. у даній справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський