Справа № 826/13452/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Суддя доповідач: Епель О.В.

У Х В А Л А

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Епель О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ферроком» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Державна податкова інспекція в Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ферроком» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Державна податкова інспекція в Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про:

- визнання протиправною відмови відповідача у реєстрації податкових накладних ТОВ «Компанія «Ферроком» (код ЄДРПОУ 39014335): №№ 16, 17, 18 від 11 червня 2015 року, № 19 від 15 червня 2015 року, №№ 20, 21, 22 від 16 червня 2015 року, №№ 24, 25 від 17 червня 2015 року, №№ 25, 26 від 19 червня 2015 року; №№ 27, 28 від 22 червня 2015 року; №№ 29, 30, 31 від 23 червня 2015 року, № 32 від 25 червня 2015 року, № 33 від 26 червня 2015 року, № 34 від 29 червня 2015 року, №№ 35, 36, 37, 38, 39 від 30 червня 2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язання відповідача прийняти та зареєструвати податкові накладні ТОВ «Компанія «Ферроком» (код ЄДРПОУ 39014335): №№ 16, 17, 18 від 11 червня 2015 року, № 19 від 15 червня 2015 року, №№ 20, 21, 22 від 16 червня 2015 року, №№ 24, 25 від 17 червня 2015 року, №№ 25, 26 від 19 червня 2015 року; №№ 27, 28 від 22 червня 2015 року; №№ 29, 30, 31 від 23 червня 2015 року, № 32 від 25 червня 2015 року, № 33 від 26 червня 2015 року, № 34 від 29 червня 2015 року, №№ 35, 36, 37, 38, 39 від 30 червня 2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також вважати податкові накладні №№ 16, 17, 18 від 11 червня 2015 року, № 19 від 15 червня 2015 року, №№ 20, 21, 22 від 16 червня 2015 року, №№ 24, 25 від 17 червня 2015 року, №№ 25, 26 від 19 червня 2015 року такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 25 червня 2015 року; податкові накладні №№ 27, 28 від 22 червня 2015 року; №№ 29, 30, 31 від 23 червня 2015 року, № 32 від 25 червня 2015 року, № 33 від 26 червня 2015 року, № 34 від 29 червня 2015 року, №№ 35, 36, 37, 38, 39 від 30 червня 2015 року такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 06 липня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року адміністративний позов було задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 187 КАС України, а саме: апелянтом не сплачено судовий збір.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

При цьому, у п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка набрала чинності станом на дату виникнення в апелянта права на апеляційне оскарження, встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинною на момент звернення позивача до суду першої інстанції з адміністративним позовом у цій справі, тобто 08.07.2015 р., було закріплено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

У Законі України «Про Державний бюджет на 2015 рік» станом на 01.01.2015 р. було встановлено розмір мінімально заробітної плати 1218,00 грн.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі за позовом немайнового характеру судовий збір становить 80,39 грн.

Однак, апелянтом судовий збір сплачено не було та не надано суду жодних доказів, які підтверджували наявність у нього пільг зі сплати судового збору, у відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на момент виникнення в нього права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі.

При цьому, доводи апелянта щодо відсутності фінансування Державної фіскальної служби України, не встановлення законодавцем у Законі України «Про Державний бюджет на 2015 рік» видатків на сплату судового збору для органів державного фінансового контролю та не врегулювання законодавцем цього питання, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги і не є достатніми і необхідними правовими підставами для звільнення апелянта від сплати судового збору, як він про таке просить суд у своїй апеляційній скарзі.

Згідно приписам ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 Кодексу, застосовуються правила ст. 108 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України – залишити без руху.

Роз’яснити апелянту, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений нею строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Суддя О.В. Епель