Справа № 813/3068/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 876/8189/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

представника позивача Підгайного О.І.,

представника відповідача Матолича А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонти» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонти» про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року Державна податкова інспекція у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - позивач) звернулася з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонти» (далі - відповідач) коштів за податковим боргом з поточних рахунків у банках в розмірі 49758,89 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, та не встановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що підприємством було задекларовано суми збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів та сплачено задекларовані суми, а тому заборгованість відсутня.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що в інтегрованій картці відображається реальний стан розрахунків відповідача з бюджетом, а оскільки в картці обліковується податковий борг, то він підлягає до сплати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (надалі ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Як передбачено п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначеного у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з положенням п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України визначено, що органи державної податкової служби, є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач 30.11.2009 року взятий на облік як платник податків у ДПІ у Личаківському районі м. Львова (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано до позивача податкову декларацію зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за березень-квітень 2015 року, якою узгоджено податкове зобов'язання платника податків за вказаний період (а.с. 10-11).

З наданих суду апеляційної інстанції копій платіжних доручень № 534, № 535, № 418, № 419 вбачається, що відповідач ініціював перед банком сплату задекларованих грошових зобов'язань.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III (далі - Закон № 2346) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Таким чином, після ініціювання позивачем перерахунку коштів для сплати податку та прийняття банківською установою до виконання платіжних доручень, третя особа повинна була забезпечити внесення податку на прибуток, сплаченого позивачем, до відповідного бюджету.

Крім того, з листа позивача від 05.11.2015 року № 14697-10-2030 можна зробити висновок про відсутність у відповідача податкового боргу, заявленого позивачем до сплати.

В матеріалах справи також міститься податкова вимога від 09.10.2014 року № 2240-25, згідно з якою сума податкового боргу платника становить 40287,43 грн. (а.с. 12). Проте жодних документів чи розрахунків на підтвердження такої суми боргу суду не надано.

Таким чином, судом першої інстанції помилково встановлено наявність у відповідача податкового боргу, а тому у податкового органу відсутні підстави виставляти платнику податків вимоги про сплату такого.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.195,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонти» задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі № 813/3068/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст постанови виготовлений 12 листопада 2015 року.