Справа № 2а-5870/12/1370
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/800/42735/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ- 27» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ- 27» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за лютий-травень 2012 року в розмірі 8239,91 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2012р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013р., позов задоволено.

З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення, а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

В ході розгляду справи судами встановлено, що ТОВ «Проммонтаж СУ- 27» є юридичною особою і платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

УПФУ в Миколаївському районі Львівської області було направлено відповідачу повідомлення про зобов'язання перерахувати суми платежів на виплату та доставку пільгових пенсій за лютий-травень 2012 року в розмірі 8239,91 грн.

Відповідач вказану суму позивачу не відшкодував.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що за правилами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обов'язок відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» лежить на підприємствах та організаціях.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» було передбачено обов'язок підприємств та організацій відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених за пунктами «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а за правилами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, зберігається.

При цьому, за змістом наведених норм обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004р. (дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») витрат на виплату та доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення таких пенсій чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.09.2013р. №21-215а13.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ- 27» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський