Справа № 2-а-451/11
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-451/11
Головуючий у 1-й інстанції: Рудик Л.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" лютого 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Мисечко І.С. ,

за участю позивача та його представника, розглянувши апеляційну скаргу Прокуратури Гощанського району Рівненської області на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від "11" жовтня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Гощанського району Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 сільської ради Гощанського району Рівненської області про зобовязання вчинити певні дії. Позивач посилався на те, що йому на праві власності належить приміщення матеріального складу, який розташований в с.Бабин Гощанського району Рівненської області по вул. Радгоспна, 2в. Дане приміщення він має намір використовувати як господарське приміщення для вирощування свійських тварин для власних потреб. В звязку з цим, 23 березня 2011 року, він звернувся із заявою до ОСОБА_4 сільської ради Гощанського району з проханням надати йому безоплатно в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,12 га, на якій розташоване нерухоме майно, що належить йому на праві власності. Проте, рішенням сесії сільської ради від 30 березня 2011 року у задоволенні його прохання було відмовлено, а рекомендовано попередньо облаштувати будівлю для використання її за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Одночасно було звернуто його увагу на те, що передача земельних ділянок безоплатно у приватну власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, проводиться один раз по кожному виду використання і було запропоновано подати довідку, видану Управлінням Держкомзему в Рівненській області, про використання чи невикористання ним права приватизації земельних ділянок.

27 квітня 2011 року ОСОБА_3 повторно було подано у сільську раду заяву з проханням передати безоплатно в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,12 га. з наданням довідки Управління Держкомзему в Рівненській області про те, що для ведення особистого селянського господарства земельна ділянка йому не надавалася.

03 червня 2011 року Відповідачем повторно відмовлено у передачі земельної ділянки безоплатно у приватну власність з посиланням на те, що, оскільки земельна ділянка у встановленому законом порядку у власність або в оренду не передавалась, то до нього не можуть бути застосовані положення ЗУ "Про особисте селянське господарство". Одночасно вимагали в терміновому порядку заключити договір оренди землі.

Вважаючи таку відмову неправомірною, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Гощанського району Рівненської області про зобовязання вчинити певні дії - задоволено.

Зобовязано ОСОБА_4 сільську раду Гощанського району Рівненської області дати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га. за адресою с.Бабин, Гощанського району, Рівненської області, вул.Радгоспна, 2 в.

Не погодившись з постановою суду прокуратурою Гощанського району подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що суд неповно дослідив обставини справи, дав їм невірну оцінку та ухвалив рішення яке не відповідає нормам матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія вважає, що її слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав:

так, встановлено, що позивач має намір реалізувати своє право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,12 га.

Право власності громадян на землю гарантується ст.14 Конституції України. Відповідно до положень ч.2 ст.14 Конституції України це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю передбачені ст.116 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частина 2 вказаною статті передбачає, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача земельних ділянок безоплатно у приватну власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, проводиться один раз по кожному виду використання. Це означає, що громадянин може набути безоплатно у приватну власність земельну ділянку для зазначених цілей: ведення фермерського та селянського господарства, садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва та для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм, передбачених для кожного з цих видів використання.

Судом встановлено і що не заперечував представник відповідача, що позивач на час звернення не використав своє право на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджено, поданою в квітні 2011 року до сільської ради, довідкою Управління Держкомзему в Рівненській області, що для ведення особистого селянського господарства земельна ділянка ОСОБА_3 не надавалася.

Таким чином, позивач має право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначається ст.118 ЗК України, відповідно до вимог якої сільська рада розглядає клопотання громадян про надання їм безоплатно у власність земельних ділянок для певного цільового використання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підстави відмови у наданні такого дозволу чітко визначені в ч.7 ст.118 ЗК України і розширеному тлумаченню вони не підлягають.

Крім того, діюче законодавство не містить положень про те, що громадянин перед отриманням земельної ділянки у власність мав довести, що вона в подальшому буде використовуватися за призначенням. Використання земельної ділянки за її цільовим призначенням є обовязком громадянина, невиконання якого тягне за собою наслідки, передбачені діючим законодавством.

За таких обставин дії відповідача, щодо відмови позивачу у наданні, безоплатно, в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, з підстав зазначених у відмови, є незаконними.

Доводи, наведені апелянтом в поданій апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія вважає, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача. Але, приймаючи в такій формі рішення, суд перебрав на себе функції повноважень сільської ради зобов"язавши її надати дозвіл на розроблення проекту із землеустрою, тоді як повинен був зобов"язати сільську раду розглянути питання, щодо надання такого дозволу ОСОБА_3.

З зазначених обставин постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Керуючись ст.ст. 201, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратура Гощанського району Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2011 року змінити, виклавши її резолютивну частину в слідуючій редакції:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Гощанського району Рівненської області про зобов"язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_4 сільську раду Гощанського району Рівненської області в установленому законом порядку розглянути питання щодо надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га. за адресою: с. Бабин, Гощанського району, Рівненської області вул. Радгоспна-2в.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2012 року.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,35431

3- відповідачу ОСОБА_4 сільська рада Гощанського району Рівненської області вул.Незалежності,1,с.Бабин,Гощанський район, Рівненська область,35431