Справа № 2а-9842/11/2670
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2011-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 вересня 2011 року № 2а-9842/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Патратій О.В.,

при секретарі судового засідання Сервачинській І.М.,

за участю представників

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_1 (довіреність № 4157/9/10-008)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товарної біржи "Товарна біржа "Оболонь"
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі м.Києві
про визнання податкового боргу безнадійним, визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 07 листопада 2008 року № /0, від 19 квітня 2010 року № /0,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Товарна біржа «Товарна біржа «Оболонь»з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва про визнання протиправними податкових повідомлень рішень від 07 листопада 2008 року № /0, від 19 квітня 2010 року № /0, зобовязання списати податковий борг як безнадійний.

28 липня 2011 року позивачем через канцелярію суду було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, для вирішення якого судом відповідно до ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України було призначене судове засідання на 05 вересня 2011 року.

В судове засідання прибув представник відповідача, представник позивача не зявився, належним чином був повідомлений про день час і місце проведення судового засідання.

Позивач у клопотанні зазначав, що про оскаржувані податкові повідомлення - рішення дізнався лише в червні 2011 року під час розгляду іншої адміністративної справи, у звязку з чим вважає, що строк для звернення до суду має обчислюватися з червня 2011 року та відповідно до п. 56.18 ст. 56, ст. 102 Податкового кодексу України становить 1095 днів.

Відповідач проти задоволення клопотання заперечував. Звертав увагу суду на те, що оскаржувані податкові повідомлення рішення були направлені позивачеві поштою, проте повернулися відповідачеві у звязку з неможливістю вручення.

ДПІ у Оболонському районі м. Києва відповідно до п. 6.2.4. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»розмістила оскаржувані податкові повідомлення рішення на дошці податкових оголошень, про що складено акт № 431/15-3 від 19.12.2008 року (щодо податкового повідомлення - рішення № /0 від 07.11.2008 року) та акт № 222/15-110 від 26.05.2010 року (щодо податкового повідомлення рішення № /0 від 19.04.2010 року).

У звязку з цим відповідач вважає, що відлік строку має починатись з дня розміщення податкових повідомлень рішень на дошці податкових оголошень контролюючого органу, а тому позивачем пропущено місячний строк для звернення до суду, встановлений ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України і просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

Вирішуючи подане клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин був чинним Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 ІІІ від 21.12.2000 року (далі Закон № 2181), який був спеціальним законом з питань оподаткування та установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно підпункту 5.2.5. пункту 5.2. статті 5 Закону № 2181 платник податків вправі оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобовязання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення з урахуванням строків давності. В свою чергу, строки давності визначені статтею 15 зазначеного Закону і становлять 1095 днів.

Таким чином, Законом № 2181 встановлено спеціальний строк для звернення до суду платником податків щодо оскарження рішення контролюючого органу стосовно нарахування податкових зобовязань, а норми вказаного закону підлягають пріоритетному застосуванню по відношенню до строків, визначених Кодексом адміністративного судочинства.

Дана правова позиція була підтримана Вищим адміністративним судом України у інформаційному листі від 01.12.2009 року № 1624/13/13-09.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З 30 липня 2010 року до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства було внесено зміни, згідно яких встановлено місячний строк на оскарження рішень контролюючих органів щодо нарахування податкових зобовязань (ч. 5).

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно - правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно - правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно - правовими актами.

З огляду на викладене тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Таким чином, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, яка викладена в інформаційному листі № 945/11/13-11 від 05.07.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, право на позов у позивача виникло з моменту розміщення оскаржуваних податкових повідомлень рішень на дошці податкових оголошень, тобто до внесення змін до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства від 30.07.2010 року та набранням чинності Податкового кодексу України від 01.01.2010 року, які встановлюють спеціальні строки для оскарження рішень контролюючих органів щодо нарахування податкових зобовязань.

Відповідно до ч. 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що право на позов у позивача виникло у період дії Закону № 2181, який наразі втратив чинність та встановлював триваліший строк на звернення до суду, ніж передбачено ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, загальний строк звернення до суду було пропущено позивачем з поважних причин. Суд вважає за доцільне з метою реалізації позивачем права на судовий захист поновити йому строк звернення до суду.

Керуючись ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 99, ст. 100, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Товарної біржі «Товарна біржа «Оболонь»про поновлення строку на звернення до суду задовольнити.

2. Поновити Товарній біржі «Товарна біржа «Оболонь»строк звернення до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва про визнання недійсними податкових повідомлень рішень від 07 листопада 2008 року № /0 та від 19 квітня 2010 року № /0 та зобовязання вчинити дії.

4. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Патратій