Справа № 461/7273/15-а
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7273/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем Укарїни

09.11.2015 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарях Думичі Р.М., Підлужному Р.А.,

Щербаковій Б.Я.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Грицак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в адміністративному позові зазначив, що 11 червня 2015 року державним інспектором праці Павлик І.Р. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-6 КУпАП та притягнуто його до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 гривень. Вважає постанову протиправною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як перешкоди інспектору у здійсненні перевірки не чинилися. Інспектора було проінформовано про те, що в жовтні 2013 року в рамках того ж кримінального провадження вже здійснювалася перевірка щодо виплати ОСОБА_6 суми компенсаційних виплат при звільненні у розмірі 3000 гривень. 14 травня 2015 року особисто інспектору були передані документи, які він вимагав, про що свідчить відповідний супровідний лист. Вказує, що інспектор не надав копії документа на підставі якого здійснювалася перевірка та копії направлення на перевірку. Крім того, стосовно нарахування добових та відшкодування витрат, пов'язаних з відрядженням інспектору було надано копію довідки ДПІ у Залізничному районі, де детально описані авансові звіти громадянина ОСОБА_6 та відповідні розрахунки. Просить врахувати, що про дату, час та місце розгляду справи він не був повідомлений, не зміг надати пояснення. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а справу закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Додатково зазначив, що перевірка тривала 11 днів, що є порушенням відповідного наказу. Інспектору під час перевірки жодних перешкод не створювалося, всі документи були надані, в тому числі акт за результатами перевірки ДПІ з аналогічних питань. В порушення вимог діючого законодавства позивач не був запрошений для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Звернув увагу, що позивач повторно притягнутий до адміністративної відповідальності за одне й те ж правопорушення. Крім того, письмові докази щодо відмови позивача надати певні документи у відповідача відсутні, а письмові пояснення ОСОБА_4 не є належним доказом.

Представник відповідача проти позову заперечила та зазначила наступне. Підставою для здійснення перевірки була постанова слідчого у кримінальному провадженні. З огляду на обов'язковість вимог статей 40 та 110 КПК України, виконання постанови слідчого було доручено головному державному інспектору Павлику І.Р. та видане направлення. Однак, для здійснення перевірки керівником підприємства, тобто позивачем, в повному обсязі документи надані не були, що змусило інспектора скласти протокол про адміністративне правопорушення та винести відповідну постанову. При цьому, відмова позивача надати документи мотивувалася тим, що раніше вони вже досліджувалися ДПІ у Залізничному районі, а також тим, що питання відшкодування працівнику витрат під час відрядження не належить до компетенції інспекції праці. Зауважила, що використання даних акту перевірки ДПІ не передбачено нормативними документами при здійсненні перевірок з питань дотримання трудового законодавства. Про дату, час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_4 був повідомлений належним чином (а.с.94-95).

Вислухавши сторони, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою старшого слідчого відділення Залізничного РВ ЛМУ МВС України у Львівській області Пасічнюка О.М. у кримінальному провадженні № 00357 від 16 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172, ч.1 ст.190 КК України призначено позапланову перевірку вимог діючого законодавства про працю в частині нарахування заробітної плати ОСОБА_6 за 2012 - 2013 роки в сумі 24677 гривень, а також компенсації йому витрат у зв'язку з службовими відрядженнями за 2012-2013 роки, в діяльності Спільного українсько-польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Астра». Постанова для виконання скерована начальнику Територіальної державної інспекції праці у Львівській області (а.с.96). Згідно постанови КМУ України від 11 лютого 2015 року Головне управління Держпраці у Львівській області є правонаступником Територіальної державної інспекції праці у Львівській області (а.с.25-28).

Статтею 230-1 КУпАП встановлено, що органи спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з невиконанням законних вимог посадових осіб цих органів або створенням перешкод для діяльності цих органів (стаття 188-6).

Згідно ч.2 ст. 230-1 КУпАП зазначено, що від імені органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право державні інспектори праці територіальних органів.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 386/2011 Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 4 вказаного Положення передбачено, що Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (далі - роботодавці) законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій і компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці, забезпечення спеціальним одягом і спеціальним взуттям, засобами індивідуального захисту, мийними засобами, молоком і лікувально-профілактичним харчуванням; проведення обов'язкових медичних оглядів працівників певних категорій; дотримання режимів праці та інших норм законодавства.

Згідно пункту 6 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затв. Наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року №390(зареєстрованого Мінюстом України 30 липня 2012 року за № 1291/21603), перевірка складається з таких етапів:робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу Інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки. За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, головному державному інспектору праці Павлику І.Р. видано направлення № 0040 на проведення перевірки суб'єкта господарювання, доручено здійснити перевірку на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні (а.с.97) та наказу № 0040 від 12 травня 2015 року (а.с.123). Повідомлення про перевірку вручене особисто позивачу 13 травня 2015 року, про що мається відповідний запис у направленні.

За результатами перевірки інспектором був складений відповідний акт, форма якого затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року № 390 (а.с.98-103). Однак, питання визначені постановою слідчого у вказаному акті не відображені. Вказаний акт із супровідним листом був направлений 27 травня 2015 року на адресу позивача цінним листом з описом вкладень та зазначенням, що інспектору не надано відомості нарахування та виплати заробітної плати щодо ОСОБА_6 та документів щодо відшкодування останньому витрат у зв'язку з службовими відрядженнями (а.с.104-105).

Згідно даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 04 червня 2015 року ОСОБА_4 вчинив перешкоди в проведенні перевірки головним державним інспектором праці, а саме не надав необхідні документи (а.с.41-42). В протоколі мається відмітка, що ОСОБА_4 від проставлення підпису у протоколі відмовився. Листом від 04 червня 2015 року протокол про адміністративне правопорушення скерований на адресу позивача (а.с.105-106) та призначено розгляд справи про адміністративне правопорушення на 10 червня 2015 року. Як вбачається з поштової квитанції цінним листом в той же день повідомлення про дату, час та місце розгляду справи було направлено позивачу (а.с.108-109). В подальшому, аналогічно було надіслано постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності на підставі ст.188-6 КУпАП (а.с.110-111).

Статтею 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів.

Постановою від 11 червня 2015 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1360 гривень у зв'язку з ненаданням позивачем необхідних для здійснення перевірки документів (а.с.8-9).

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо;7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, у даній нормі закону закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Виходячи з системного аналізу вищезгаданих нормативних актів, суд вважає, що головний державний інспектор праці Павлик І.Р. правомірно діяв на виконання постанови слідчого у кримінальному провадженні та зобов'язаний був виконати всі його приписи відповідно до вимог статті 40 КПК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Повноваження інспектора були передбачені спеціальними нормативно- правовими актами зазначеним вище. Встановивши факт перешкоди у здійсненні перевірки - ненадання необхідних документів керівником підприємства - головний державний інспектор праці Павлик І.Р. виконав всі необхідні вимоги щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 251 КУпАП наявність або відсутність правопорушення, винність особи встановлюється протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, притягненої до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, показаннями технічних засобів, які мають функції фото- чи кінозйомки тощо.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол складається у двох екземпляра, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 256 КУпАП, зокрема, передбачає наступне, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмовлення від його підписання.

Крім того, суд звертає увагу на приписи ч. 6 КАС України, де, зокрема, зазначено: якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Слід зазначити, що дана норма КАС України спрямована на дисциплінування осіб, які беруть участь у справі. Суд не може ухвалювати свої рішення на основі припущень. Тому якщо особа стверджує про певну обставину, вона має довести це доказами. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, відповідачем було надано належні докази щодо доведення обставин, на яких ґрунтуються вчинені ним дії.

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача, що всі необхідні документи для перевірки були надані інспектору. Згідно переліку копій документів, наданих останньому, за підписом і печаткою позивача (а.с.5) вбачається відсутність необхідних документів для виконання постанови слідчого щодо здійснення цільової перевірки нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_6 та документів щодо відшкодування йому витрат у зв'язку з службовими відрядженнями. В той же час, з письмових пояснень позивача вбачається, що він пояснює ненадання інспектору певних документів фактом перевірки цього питання ДПІ, відсутністю компетенції органів з питань праці щодо перевірки оплати відряджень та попередніми перевірками в рамках даного кримінального провадження (а.с. 112-114). Вказані письмові пояснення позивача та перелік документів наданих для перевірки інспектору, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення свідчать, що ОСОБА_4 не надав документи для перевірки питань вказаних у постанові слідчого з яким був ознайомлений та на свій розсуд вирішив питання складу документів для перевірки.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача, що надана інспектору довідка ДПІ у Залізничному районі м. Львова про результати позапланової виїзної перевірки СП УПП товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення взаємовідносин з фізичною особою ОСОБА_6 у період з 01 січня 2012 року по 01 червня 2014 року (а.с.72-83), - не є підставою для скасування своєї перевірки Головним управлінням Держпраці у Львівській області. Виходячи зі змісту повноважень та як вбачається з найменування довідки, податковим органом перевірялося дотримання вимог податкового законодавства, а не трудового.

Проаналізувавши акт перевірки за період 04 жовтня 2013 року по 07 жовтня 2013 року (а.с.124-130) суд зазначає, що перевірка інспекцією з питань визначених у постанові слідчого щодо ОСОБА_6 здійснена не була. При цьому, як вказує сам представник позивача, ОСОБА_4 за результатами вказаної перевірки був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю та охорону праці за ч.1 ст.41 КУпАП.

Оскільки законодавство не вимагає інспектора органу Держпраці письмово зазначати перелік документів необхідних для перевірки, такі можуть бути витребувані як письмово так і усно в межах з'ясування питань та здійснення контролю трудового законодавства. Питання достатності документів, повноти перевірки, на думку суду, є сферою відповідальності інспектора за результати перевірки відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань праці.

Матеріалами справи спростовані доводи позивача щодо неналежного повідомлення його про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Згідно поштових квитанцій та супровідних листів, такі завчасно направлялися позивачу цінними листами(а.с.104-105,108-109, 110-111).

З урахуванням вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Оскільки, позивач на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП, звільнений від сплати судового збору, витрати, пов'язані з розглядом адміністративного позову відшкодовуються за рахунок Державного бюджету України (ч. 5 ст. 94 КАС України).

Керуючись ст.ст. 160-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити повністю.

Постанова ухвалена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 09 листопада 2015 року, її вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні. Повний текст постанови виготовлений 13 листопада 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.Д. Фролова