Справа № 807/880/15
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2015 рокум. Ужгород№ 807/880/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник не зявився,

відповідача: Закарпатської митниці ДФС України, представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Закарпатської митниці ДФС України та доповнивши позовні вимоги просив визнати неправомірними дії Закарпатської митниці Державної Фіскальної Служби України щодо припинення нарахування та виплати різниці у заробітній платі позивачу, як посадовій особі митного посту «Чоп - залізничний» Закарпатської митниці ДФС України з моменту введення в дію наказу Чопської митниці Міндоходів «Про особовий склад» № 93-о від 19.02.2014 року; зобов'язати Закарпатську митницю Державної Фіскальної Служби України здійснити позивачу, як посадовій особі митного посту «Чоп - залізничний» Закарпатської митниці ДФС України перерахунок, нарахування та виплату різниці у заробітній платі у період з 20.02.2014 року по 31.03.2015 року; відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000, 00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що він є посадовою особою митного посту «Чоп - залізничний» Закарпатської митниці ДФС України. 19.02.2014 року наказом Чопської Митниці Міністерства зборів і доходів України № 28 від 24.01.2014 року, було змінено штатний розпис даного митного посту.

Згідно наказу відповідача № 93-о від 19.02.2014 року, позивача було переведено на ту саму посаду в рамках одного підрозділу, без змін в обсягах роботи і функціональних обов'язках. Після затвердження та введення в дію штатного розпису Чопської митниці Міндоходів на 2014 рік відбулося перепризначення працівників на посади та зменшено розмір заробітної плати. Різниця між попередньою заробітною платою (без премії) та новою, нижчою, виплачувалася протягом одного місяця. У березні 2014 року нарахування та виплата такої різниці (без премії) була безпідставно зупинена. На даний час працівниками, назви посад яких змінилися, або які були переведені з одного підрозділу до іншого в наслідок реорганізації, різниця в заробітній платі не виплачується протягом року. Позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з'явився та не забезпечив явку свого представника, однак було подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмові заперечення (а.с.21-22) та клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач працював у Чопській митниці міндоходів з 04.06.2013 року на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 29).

Також, відповідачем 29.10.2013 року було попереджено позивача, що відповідно до Постанови №597 та Постанови №268, відбулася зміна істотних умов праці, а саме: системи, розмірів оплати праці (у тому числі посадових окладів, надбавок і доплат) та найменування посад особового складу митниці (а.с.32). З даним попередженням позивач був ознайомлений особисто 29.10.2013 року, що підтверджується його підписом.

20.02.2014 року позивача було переведено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Чоп залізничний" Чопської митниці Міндоходів.

Відповідачем від 16.12.2013 року прийнято Наказ №499 "Перелік змін №1 до організаціної структури", "Прелік змін №2 до штатного розпису на 2013 рік" та Наказ від 24.01.2014 року №28 "Про введення в дію штатного розпису Чопської митниці Міндоходів".

Згідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відтак, 06.02.2014 року згідно ст.49-2 КЗпП України, у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників відповідача, позивача було попереджено про можливе наступне звільнення із займаної посади, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.33). При цьому позивачу було запропоновано вакантну посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці міндоходів.

У відповідності до особистого підпису позивача від 06.02.2014 року на вище вказаному попередженні (а.с. 33) та його особистої заяви від 06.02.2014 року (а.с.34), ОСОБА_1 погодився із запропонованою відповідачем вакантною посадою.

На підставі особистої заяви позивача, у зв'язку із зміною істотних умов праці, позивач у відповідності до Наказу від 19.02.2014 року №93-0 з 20.02.2014 був переведений на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів (а.с. 7).

Згідно Наказу відповідача від 24.01.2014 року №28 було введено в дію штатний розпис на 2014 рік, у зв'язку з чим відбулися зміни істотних умов праці, а саме: система, розміри оплати праці (у тому числі посадових окладів, надбавок і доплат) та найменування посад особового складу митниці (а.с. 46). Відтак, враховуючи введення в дію Наказу від 24.01.2014 року №28, позивача було повідомлено, що відмова продовжувати роботу у зв'язку із зміною істотних умов праці є підставою для припинення трудового договору відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України (а.с. 46).

Відповідно до Наказу Міністерства доходів і зборів України від 28.11.2014 року №45 (із змінами внесеними наказом Міндоходів від 23.03.2015 року №33) "Про реорганізацію Чопської митниці Міндоходів" розпочато реорганізацію Чопської митниці Міндоходів.

У відповідності до п. 6 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Відповідно до Організаційної структури відповідача, затвердженої Міністерством доходів і зборів України 03.10.2013 року до структурного підрозділу Митний пост "Чоп-залізничний" входили відділи митного оформлення, а саме: №1, №2, №3, №4 та сектор митного оформлення №1 (міжнародних поштових та експрес відправлень) (а.с.25-26), працівники яких здійснювали митний контроль як на вантажному напрямку так і на пасажирському напрямку.

Однак, як вбачається із Структури відповідача станом на 01.01.2014 року, затвердженої Міністерством доходів і зборів України від 27.12.2013 року внесено зміни до структурного підрозділу Митний пост "Чоп-залізничний", а саме: створено відділи митного оформлення №1, №2, та № 3 (міжнародних поштових та експрес відправлень), з яких один відділ митного оформлення здійснював митний контроль на вантажному напрямку, а інший - митний контроль на пасажирському напрямку (а.с. 27-28). Відтак, з 01.01.2014 року було змінено структуру митного поста "Чоп-залізничний", зазначена реорганізація супроводжувалась зміною трудових обов'язків позивача.

Зокрема, у відповідності до Посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту "Чоп-залізничний", яка була затверджена відповідачем 25.02.2014 року (а.с.43-47) було визначено додаткові обов'язки позивача, які попередньо були відсутні згідно до Посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту "Чоп-залізничний", затвердженої відповідачем 16.12.2013 року (а.с. 48-51).

Питання заробітної плати позивача регламентувались Постановою № 268, якою затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Верховної Ради України, апарату Національного центру з питань євроатлантичної інтеграції України, Рахункової палати України, апарату Ради національної безпеки і оборони України, апарату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, апарату Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, їх територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Рахункової палати Автономної Республіки Крим, виборчої комісії Автономної Республіки Крим, міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1 - 47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання та класний чин згідно з додатками 56 - 59.

Разом з тим, 10.09.2013 року набула чинності Постанова №597 у відповідності до якої були внесені зміни до Постанови № 268 .

Відтак, у відповідності до п. 2 Постанови №597 передбачено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

П. 2 Постанови №597 передбачено, що право на отримання різниці між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії) мають працівники, які до і після прийняття даної Постанови №597 перебувають на тій же посаді відповідно до трудової угоди.

Зокрема, переведення на іншу роботу - це будь яка зміна трудової функції (спеціальності, кваліфікації чи посади) працівника, місця роботи, а також обумовлених угодою сторін умов трудового договору, що не були викликані змінами в організації виробництва і праці.

Отже, п. 2 Постанови №597 працівникам надано додаткові гарантії збереження рівня заробітної плати, однак, даним нормативно-правовим актом було обмежено надання цих гарантій періодом перебування на тій же самій посаді, яку працівник обіймав на дату набрання чинності Постанови №597. Зокрема, оплата праці працівникам відповідача здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а розмір відповідних асигнувань визначається на підставі чинних нормативно правових актів з питань оплати праці.

У відповідності до ч. 1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до ч.1 ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно до ч. 3 ст.32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Таким чином, згідно Наказу від 19.02.2014 року №93-о позивача з 20.02.2014 року було переведено на іншу посаду, а саме: на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Чоп - залізничний" (а.с.7), у відповідності до ст.32 КЗпП України.

Відтак, трудовий договір позивача було оформлено у вигляді відповідного Наказу відповідача від 19.02.2014 року №93-о про призначення на іншу посаду з однієї сторони та заяви позивача (а.с.34) про переведення на таку посаду з іншого боку.

Таким чином, позивачу правомірно виплачувалась різниця між заробітною платою до переведення його на іншу посаду (на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Чоп - залізничний"), у зв'язку із зміною істотних умов праці - а саме: до 20.02.2014 року.

У зв'язку з переведенням відповідача на іншу посаду йому було припинено відповідачем доплати передбачені п.2 Постанови №597.

Також, у відповідності до листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 10.11.2014 року №01-13/1467 (а.с.50), листа Міністерства доходів і зборів України від 11.01.2014 року №339/7/99-99-05-02-01-17 (а.с.49) та листа Міністерства соціальної політики України від 12.06.2014 року №217/13/116-14 (а.с.11) інформаційно зазначено, що різниця у заробітній платі виплачується працівникам за посадою, займаною відповідно до нових умов оплати праці, затверджених Постановою№597 до того часу, поки вони працюють на займаній посаді і не виплачується у разі переведення його із займаної посади на іншу посаду. Разом з тим, з листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 10.11.2014 року №01-13/1467 (а.с.23) вбачається, що працівники, які наказом відповідача (за їх згодою) були переведені на посади в новоутворені структурні підрозділи - на її думку не мають права на доплату передбачену п. 2 Постанови №597, оскільки переведення працівника в розумінні ч. 1 ст. 32 КЗпП України слід кваліфікувати, як укладення нової трудової угоди.

У зв'язку з вищевикладеним, зміна структури і штатного розпису супроводжувалась і зміною трудових функцій позивача, що можна вважати зміною посади, та є підставою для переведення працівника.

Відповідно до п.2 постанови КМУ від 07.09.2013 року № 597 Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів передбачено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Оскільки позивач з часу прийняття вказаної вище постанови та до 20.02.2014 року перебував на тій же посаді та виконував роботу, передбачену трудовим договором, то йому виплачувалась різниця між заробітною платою (без премії) визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Згідно до ч.1.ст.114 КЗпП України при переведенні працівника на іншу постійну нижчеоплачувану роботу за працівником зберігається його попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення.

З 20.02.2014 року відбулась зміна трудових обов'язків, виконуваної роботи позивача, повязаної з його переведенням на іншу посаду, відтак суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо припинення виплати різниці у заробітній платі.

На розгляді Закарпатського окружного адміністративного суду перебувала аналогічна адміністративна справа №807/964/15 (суддя Шешеня О.М.). Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року у задоволенні позовних вимог по адміністративній справі №807/964/15 було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду №876/8257/15 від 21.10.2015 Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року залишено без змін.

Крім того, позивачем не було надано суду доказів щодо заподіяння йому моральної шкоди, а саме: втрати ним нормальних життєвих зв'язків, вжиття додаткових зусиль для організації свого життя та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди.

Згідно ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з вище викладеного суд приходить висновку, що позивачем не надано суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Отже, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, не підлягають стягненню з відповідача - суб'єкта владних повноважень витрати на правову допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_2