Справа № 574/368/15-а
Суддя: Комлєва В. С.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 574/368/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Комлєвої В.С.

при секретарі Лігерко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Буринь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, просив визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області від 23.04.2015 року щодо відмови в призначенні йому пенсії незалежно від віку, відповідно до ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов*язати Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області зарахувати до пільгового стажу період його роботи з 01.01.1980 року по 31.12.1999 року на посаді виконроба (прораба) в колгоспі «Дружба» - а після реорганізації в його правонаступниках. Свої вимоги мотивував тим, що 24 лютого 2015 року звернувся до УПФ України в Буринському районі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 п.«б» ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Однак, 23.04.2015 року він отримав повідомлення УПФ України в Буринському районі від 23.04.2015 року , згідно якого в призначенні йому пенсії відповідно до ст.13 п.«б» ЗУ «Про пенсійне забезпечення» було відмовлено за відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, оскільки період роботи в колгоспі «Дружба», а після реорганізації - в його правонаступниках, не враховується у пільговий стаж. З даним рішенням він не погодився, оскільки після навчання в Сумському будівельному технікумі отримав спеціальність «технік-будівельник» і направлений працювати до Спецбудуправління №1 тресту «Алексинпромбуд» Тульської області на посаду майстра, де і працював з 09.04.1979 року по 20.05.1980 року, а потім був звільнений у зв»язку з перерозподілом та переводом на роботу в колгосп «Дружба» Буринського району Сумської області, який в послідуючому декілька разів реорганізовувався, де працював із 01.08.1980 року по 31.12.1999 року. В періоди роботи його посаду іменували по-різному кому як заманеться, але не у відповідності до переліку посад, зазначених у тарифно-кваліфікаційному довіднику. Так, у 1980 -1983 роках його посада зазначена як технік-будівельник, а не виконроб, за 1984 рік посада зовсім не зазначена, за 1985 рік вказано, що позивач працював в якості інженера-плотника, з 1986 по 1998 рік найменування посади також не зазначено, в січні-лютому, квітні-липні, жовтні-грудні 1999 року посада іменувалась бригадир плотницької бригади, хоча весь час виконував роботи виконроба, виробляв встановлений мінімум трудоднів. Записи про роботу у трудовій книжці були здійснені помилково, у зв'язку з тим, що у дипломі про освіту його кваліфікацію вказано як «технік-будівельник», та впродовж вищевказаного періоду він приймав участь при здійсненні будівництва об'єктів несільськогосподарського призначення, що відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 як працівнику зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці. В даний час підприємство ліквідовано, документи не збереглися, у зв'язку з чим він вимушений був звернутися до суду. В уточненому позові позивач просить зобов»язати відповідача включити до стажу роботи період з 01.08.1980 року по 20.08.1992 року на посаді виконроба (прораба) колгоспу «Дружба» та його правонаступниках, а також здійснити призначення та виплату пенсії на пільгових умовах згідно ст.13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 24.02.2015 року.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, викладених у ньому, водночас уточнивши позовні вимоги і пояснили, що стаж який ОСОБА_1 просив зарахувати до трудового (пільгового) стажу та який дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» обчислюється із 01 серпня 1980 року по 20.08.1992 року, пояснивши в судовому засіданні, що згідно записів в трудовій книжці він в дійсності працював прорабом (виконавцем робіт) і виконував роботу прораба (виконавця робіт) в колгоспі «Дружба» та був зайнятий на будівництві нових об'єктів промислового, житлового та соціально-культурного призначення, а відтак має право на пенсію за віком на пільгових умовах. На звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, отримав відмову у призначенні такої пенсії. Вважає, що він відповідає вимогам, які передбачено пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та йому неправомірно було відмовлено у призначенні пенсії.

Представник відповідача позов не визнав і просить відмовити в задоволенні позову в повномі обсязі і вказав, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 він працював техніком-будівельником, інженером-плотником в колгоспі «Дружба» села Миколаївка Буринського району, який декілька разів реорганізовувався з 01.08.1980 р. по 31.12.1999 р., та згідно вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 р. № 162, яка діяла у вищевказаний період, записи про найменування професії, на яку прийнятий працівник, виконуються відповідно до найменування професії, зазначеної в Класифікаторі професій. Загальносоюзним класифікатором професій, робочих, посад службовців і тарифних розрядів, затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 р. №016, що діяв у період роботи позивача, та наступними класифікаторами, професія «технік-будівельник», не передбачена, з огляду на те, що це не назва професії, а кваліфікація, як не передбачена і посада «інженер-плотник». Зазначила, що представлені документи були розглянуті комісією при головному управлінні ПФ України за період роботи з 15.01.1979 року по 01.01.1992 року і в підтвердженні пільгового стажу ОСОБА_1 відмовлено, а тому УПФ не може нарахувати йому пенсію відповідно до ст.13 п. «б» ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Суд, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць : чоловіки -після досягнення 56 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах підлягає застосуванню законодавство, яке діяло до введення в дію цього Закону, а відтак застосуванню підлягає Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільговому розмірі».

Згідно пункту «б» Розділу ХХІХ Списку № 2 виробництв, цехів, професій, і посад з важкими умовами праці, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільговому розмірі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, передбачено призначення пенсії на пільгових умовах працівникам, які працювали на посаді «майстра (десятника) і прораба» та які були зайняті на будівництві споруд та будівель : промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв'язку, житлових і культурно-побутових, а також наземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій.

Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народився 08 лютого 1959 року, що підтверджується паспортом позивача, а тому він вважається таким, що досяг 56-річного віку.

Позивач після навчання в Сумському будівельному технікумі отримав спеціальність «технік-будівельник» і направлений працювати до Спецбудуправління №1 тресту «Алексинпромбуд» Тульської області на посаду майстра, де і працював з 09.04.1979 року по 20.05.1980 року, а потім був звільнений у зв»язку з перерозподілом та переводом на роботу в колгосп «Дружба» Буринського району Сумської області.

В період з 30.06.1980 року по 01.08.1980 року працював на посаді майстра-будівельника Буринської міжгосподарської організації. З трудової книжки позивача вбачається, що в 1980 році позивач був прийнятий на роботу техніком-будівельником прорабом в колгосп «Дружба» села Миколаївка Буринського району Сумської області (записи в трудовій книжці колгоспника) та з 1993 року його посада зазначена технік-будівельник бригадир плотницької бригади. Отже, загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складає понад 25 років.

Суть спору полягає у наявності чи відсутності підстав для зарахування позивачу до трудового (пільгового) стажу періоду роботи з 01.08.1980 року по 20.08.1992 року на посаді прораба (виконавця робіт) в колгоспі «Дружба» Буринського району протягом повного робочого дня.

Відповідно до ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У відповідності до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 зазначеного Порядку встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В трудовій книжці та у книгах обліку розрахунків по оплаті праці по колгоспу «Дружба» посада ОСОБА_1 зазначена по-різному: у 1980 -1983 роках - як технік-будівельник, у 1984 ріці - посада зовсім не зазначена, за 1985 рік вказано, що позивач працював в якості інженера-плотника, з 1986 по 1998 рік найменування посади також не зазначено, в січні-лютому, квітні-липні, жовтні-грудні 1999 року посада іменувалась бригадир плотницької бригади, що підтверджується архівними довідками Миколаївської сільської Ради.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок записи про найменування професії, на яку прийнятий працівник, виконуються відповідно до найменування професії, зазначеної у Класифікаторі професій. Загальносоюзним класифікатором професій, робочих, посад службовців і тарифних розрядів, затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 р. № 016, який діяв у період роботи, який позивач просить зарахувати до трудового (пільгового) стажу, професія «технік-будівельник», «інженер-плотник» не передбачена, хоча працівник за вказаною кваліфікацією здатний виконувати роботу за професійною назвою -виконавець робіт (прораб).

Як вбачається з диплома Сумського будівельного технікуму, виданого 22.02.1979 року серії АТ №767340 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію технік-будівельник, а фахівець з кваліфікацією «технік-будівельник» здатний виконувати професійну роботу відповідно до ДК:003-95 Національного класифікатора професій за таким класифікаційним угрупуванням і професійною назвою робіт - виконавець будівельних робіт.

Суд приходить до висновку, що в період роботи з 01.08.1980 року по 31.12.1999 року ОСОБА_1 працював виконробом (прорабом) в колгоспі «Дружба» який на підставі рішення зборів уповноважених членів реорганізовано в селянську спілку «Дружба» (протокол №3 від 10.12.1992 року), яка реорганізована в сільськогосподарське акціонерно-пайове товариство закритого типу «Дружба» (рішення зборів акціонерів протокол №1 від 22.12.1995 року), яке в свою чергу реорганізоване в товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба» (рішення загальних зборів засновників протокол №2 від 01.10.1998 року), поскільки це підтверджується поясненнями сторін, дорученням № 443 від 17.07.1986 року колгоспу «Дружба», з якого вбачається, що йому, виконробу-будівельнику колгоспу «Дружба» ОСОБА_1, доручається отримати товарно- матеріальні цінності у вигляді шиферу; акордними нарядами за травень 1988 р., червень-серпень 1989 року, з яких вбачається, що при виконанні робіт у вигляді спорудження навісу для сіна на 200 т, житлового будинку, позивач ОСОБА_1, є виконробом цих робіт; зверненням ОСОБА_1 у 1989 р. до депутата Верховної Ради колишнього СРСР Царенка з приводу встановлення оплати праці будівельникам та відповіддю на звернення від 24.05.1989 року; листуванням позивача з членами найманої будівельної бригади із Закарпаття від 02.03.1982 року про виконання будівельних робіт у колгоспі «Дружба» у 1982 році; листом начальника управління сільського господарства Буринського райвиконкому від 31.01.83 року про будівництво пункту збору сировини на адресу голови колгоспу «Дружба», з якого вбачається, що голова колгоспу наклав резолюцію «До виконання» прорабу колгоспу ОСОБА_1, тобто позивачеві у справі; відповіддю від Сумської облради профспілок на ім»я позивача щодо встановлення посадових окладів прорабу в сільській будівельній організації від 04.03.1983 року; архівними довідками, з яких частково вбачається, що ОСОБА_1 працював техніком-будівельником та виконробом; переліком об»єктів капітального будівництва, споруджених силами колгоспу «Дружба» (з наступиними його перейменуваннями), з якого вбачається, що за діяльності ОСОБА_1, як виконроба, було побудовано 9 житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, проведена добудова 4-х класних кімнат та спортзалу у Миколаївській школі, приміщення медичного пункту, здійснена реконструкція контори колгоспу «Дружба», побудований гараж на 30 одиниць транспорту; приписом № 6 від 24.06.1986 року про необхідність ремонтних робіт, резолюцією голови колгоспу від 04.04.1981 року про ремонт греблі, про складання документів на побілку ферми від 12.09.1986 року.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 з 1980 року по 1999 рік включно працював прорабом в колгоспі «Дружба» та очолював дві будівельні бригади, які здійснювали будівництво об'єктів соціально-культурного призначення (добудова школи, приміщення медичного пункту клуб, дитячий садок, дев»ять житлових будинів з господарськими спорудами та ін.) в селах Миколаївка та Бошівка. В той час свідок працював водієм у колгоспі «Дружба» і деякий час був прикріплений з автомобілем до будбригади і знає, що ОСОБА_1 виконував обов»язки прораба організовував та контролював будівництво, в деякій мірі займався кадровими питаннями.

Із пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_1 24 лютого 2015 року звернувся до відповідача УПФ в Буринському районі Сумської області з письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком та одночасно із заявою подав документи, які на його думку підтверджують стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно листа-повідомлення №1416 від 29.04.2015 року управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області з посиланням на Розділ ХХІХ Списку № 2 (в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173) відмовило позивачу в призначені пенсії на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю пільгового стажу, так як позивач не надав документів у підтвердження стажу роботи на посаді виконроба.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням матеріалів справи суд приходить до висновку, що позивач працював на посаді прораба (виконавця робіт) в колгоспі «Дружба» та інших підприємствах після реорганізації колгоспу в його правонаступниках - в період з 01.08.1980 року по 31.12.1999 року.

Вирішуючи спір в частині обґрунтованості відмови управління пенсійного фонду у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б»ч.1 ст.13 Закону України» суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що позивач досяг 56 років, та відповідно до записів у трудовій книжці має загальний стаж роботи понад 25 років, з них станом на 21.08.1992 року більше 10 років на роботах із важкими і шкідливими умовами праці на умовах повного робочого дня, як це передбачено п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому є всі підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а відтак відмова управління пенсійного фонду у призначенні пенсії є необґрунтованою та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 70-72, 122, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати нечинними - відмову управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області у зарахуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до трудового (пільгового ) стажу періоду роботи з 01.08.1980 р. по 20.08.1992 р. на посаді прораба (виконавця робіт) протягом повного робочого дня в колгоспі «Дружба» та відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт посад і показників, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області зарахувати до трудового (пільгового) стажу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 період роботи з 01.08.1980 р. по 20.08.1992 р. на посаді прораба (виконавця робіт) в колгоспі «Дружба» села Миколаївка Буринського району Сумської області протягом повного робочого дня.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області призначити та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_3 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт посад і показників, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 24 лютого 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Буринський районний суд на протязі десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: