Справа № 22-а-548/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а-548/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької I.A.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.10.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації, управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі, Державного казначейства України про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації, управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі, Державного казначейства України, в якому просила визнати неправомірними дії УПСЗН Коростенської районної державної адміністрації, УПФ України в Коростенському районі та Державного казначейства України. Стягнути з УПСЗН Коростенської районної державної адміністрації недоплачені кошти, відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.2007 по 01.01.2008р., з 01.06.2008 по 01.12.2008р., з УПФ України в Коростенському районі - недоплачені кошти, відповідно до ст.39 Закону за період з 01.01.2007 по 01.01.2009р. Зобовязати Державне казначейство України виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Коростенському районі.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 23.10.2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідачів. Стягнуто з УПСЗН Коростенської районної державної адміністрації 1747,80 грн. допомоги, відповідно до ст.37 Закону України. "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.2007 по 31.12.2007р., та з 01.06.2008 по 01.12.2008р„ з УПФ України в Коростенському районі - 6947,20 грн. доплати, відповідно до ст.39 Закону за період з 01.01.2007 по 01.01.2009р. В решті вимог в позові відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області просить скасувати постанову Коростенського міськрайонного суду. Посилається на те, що рішення суду не відповідає обставинам справи, суперечить чинному законодавству та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером і має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоактивного контролю, що підтверджується копією посвідчення.

Частиною 2 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоактивного контролю, підвищуються у розмірах, визначених ч. 1 ст.39 Закону, тобто на одну мінімальну заробітну плату.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення допомоги та доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст.39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від 16.05.2008року № 279-УІ дію ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зупинення дії положень ст. 39 Закону України № 796-ХІІ, передбачене пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі та стягнув з УПФ на користь позивача доплату до пенсії, відповідна до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008 по 01.01.2009р.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач звернулась до суду з даним позовом 12.05.2009 року і просила стягнути з відповідача недоплачені кошти за період з 01.01.2007 по 01.01.2009року. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не заявляла. Відповідач в своїх запереченнях від 12.10.2009 року просив застосувати строк позовної давності, який, відповідно до, вимог ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на час розгляду справи, становив 1 рік.

За змістом ст.100 КАС України в редакції, що діяла, на час .розгляду справи, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Крім зазначеного, суд першої інстанції, задовольняючи вимоги про стягнення недоплачених коштів, не вірно виходив з того, що стягнення у визначеній позивачем грошовій сумі підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування коштів замість органу, якому надані такі повноваження.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до, висновку, що постанова в частині стягнення з відповідача коштів, передбачених ст. 39 Закону № 796-ХІІ ухвалена із порушенням норм процесуального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 199, 205-207, 212 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.10.2009 року в частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області на користь позивача 6947,20 грн. доплати до пенсії за період з 01.01.2007 року по 01.01.2009 року та ухвалити в цій частині нову постанову, якою зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок доплати до пенсії за період з 22.05.2008 року по 01.01.2009 року в розмірі одної мінімальної заробітної плати щомісячно, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести виплату зазначеної допомоги з урахуванням виплачених раніше коштів.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: