Справа № 825/2834/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м.Чернігів Справа № 825/2834/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Ріксс плюс» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Ріксс плюс» (далі ПП «Ріксс-Плюс») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі ДПІ у м. Чернігові) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 14.04.2015 №, №, що прийняті на підставі ОСОБА_1 перевірки від 15.11.2014 №0119/25/26/37887102 та Рішення ГУ ДФС у Чернігівській області про результати розгляду скарги від 25.03.2015 №822/10/25-01-10-04-15.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо безпідставності спірних податкових повідомлень-рішень позивач зазначив, що висновки зазначені в ОСОБА_1 перевірки від 15.11.2014 не відповідають дійсності, пояснивши, що невідповідність часового проміжку між деякими касовими чеками, які відповідно за порядковими номерами йдуть один за одним на контрольній стрічці касових чеків повязана зі збоєм програмного забезпечення РРО. Таким чином вважає, що ним не порушено Порядку ведення книги обліку розрахункових операцій (далі КОРО) та виконані всі вимоги чинного законодавства, зокрема наявність КОРО на місці проведення розрахунків де встановлено реєстратор розрахункових операцій (далі РРО), підклеєно фіскальні звітні чеки на відповідних сторінках КОРО та своєчасно внесено записи про рух готівки та сум розрахунків, норми діючого законодавства щодо щоденного оприбуткування готівкових коштів виконано в повному обсязі, грошові кошти проведені в день їх фактичного отримання через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи РРО, оприбутковані через фіскальні звітні чеки про обсяг готівки та внесено відповідний запис у КОРО. З огляду на зазначене вважає оскаржені податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити, пояснивши, що дії по винесенню оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є правомірними і прийнятими у відповідності до чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно, перевіряючи підстави проведення перевірки позивача, судом встановлено, що на підставі направлень від 15.12.2014 № 360 та № 359, згідно вимог ст.ст 19, 20, 75, 80, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 та відповідно до наказу від 08.12.2014 №115, Державною фіскальною службою ГУ ДФС у Чернігівській області проведена фактична перевірка за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій ПП «Ріксс-плюс», про що складено ОСОБА_1 від 15.12.2014 № 0119/25/26/37887102 (а. с. 83-84). ОСОБА_3 позивачем не підписано, про що 15.12.2014 складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки № 04/22/37887102.

В розділі 3 «Висновок перевірки» ОСОБА_3 встановлено порушення позивачем:

п.2.6 гл.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 № 637;

п.9 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування».

Не погодившись з висновками ОСОБА_3 перевірки позивачем були подані заперечення, на які ДПІ у м. Чернігові надала відповідь від 06.01.2015 №89/10/25-26-22-01-14 (а.с.16-17) та на адресу позивача направлено податкове повідомлення-рішення від 13.01.2015 №, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 32 144,00 грн (а.с.7).

Відповідно не погоджуючись з діями ДПІ у м. Чернігові позивачем була подана скарга до Головного управління ДФС у Чернігівській області (а.с. 18-19), за результати розгляду якої від 25.03.2015 № 822/10/25-01-10-04-15 податкове повідомлення-рішення від 13.01.2015 № було скасовано із вказівкою на обовязок застосувати штрафні санкції за кожне правопорушення окремо, а скаргу ПП «Ріксс плюс» залишено без задоволення.

Таким чином, на підставі ОСОБА_3 перевірки від 15.11.2014 №0119/25/26/37887102 та Рішення ГУ ДФС у Чернігівській області про результати розгляду скарги від 25.03.2015 №822/10/25-01-10-04-15 ДПІ у м. Чернігові прийняті податкові повідомлення-рішення від 14.04.2015 №, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн та від 14.04.2015 №, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 31 804,00 грн, які є предметом даного спору.

Дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобовязання, судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобовязання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

При цьому, в даних правовідносинах слід врахувати Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №265).

Відповідно до ст. 2 Закону №265 реєстратор розрахункових операцій - це пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі - продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг).

До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Відповідно до пунктів 1 та 9 ст. 3 Закону №265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Статтею 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг). Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1618/24150 (далі - Порядок).

Вказаний Порядок поширюється на книги обліку розрахункових операцій і розрахункові книжки, що використовуються суб'єктами підприємницької діяльності при здійсненні розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, крім розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Пунктом 1 розділу II глави 1 Порядку встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (КОРО).

Пунктом 6 розділу II глави 4 Порядку передбачено, що використання КОРО, зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій (РРО), передбачає: - наявність КОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; - підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; - щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Окрім цього Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, яке розроблено відповідно до ст. 33 Закону України «Про Національний банк України» визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Пункт 1.2 Положення визначає поняття «оприбуткування готівки» як проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно п. 2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Пунктом 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Беручи до уваги викладені вище норми діючого законодавства, приймаючи до уваги той факт, що під час перевірки КОРО знаходилась на господарюючому обєкті, що представником відповідача не заперечувалось, враховуючи те, що в КОРО були підклеєні фіскальні звітні чеки (Z-звіти) і графи книги були заповнені позивачем, в судовому засіданні вказане підтверджено наданою для огляду КОРО.

Проте в ОСОБА_3 перевірки від 15.12.2014 № 04/22/37887102 міститься запис, що на момент проведення перевірки фіскальний звітний чек (Z-звіт) №1339 був роздрукований 29.10.2013 о 22 год. 59 хв., Z-звіт №1340 був роздрукований 31.10.2013 о 10 год. 09 хв., наступний Z-звіт №1341 був роздрукований 31.10.2013 о 23 год. 43 хв. Запис в розділі 2 КОРО № р13 від 16.09.2013 щодо суми розрахунків (виторгу) за зазначений вище несвоєчасно роздрукований Z-звіт №1340 був вчинений після його фактичного роздрукування, а саме наступного дня. Сума виторгу за вказаним Z-звітом №1340 становить 6 360,80 грн. В розділі 4 КОРО, яка зазначалась вище запис про ремонт РРО, за вказану вище дату на момент перевірки був відсутній.

З приводу цього, представником позивача в судовому засіданні надані наступні пояснення: Z-звіт №1338 був роздрукований 29.10.2013 о 10 год. 40 хв. та вказані в ньому суми грошових коштів відображені в КОРО як запис за 29.10.2013. Відповідно до даних, вказаних в Z-звіті №1339, дата його формування зафіксована як 29.10.2013 о 22 год. 59 хв, однак представник позивача пояснює, що такий фіскальний звітний чек (Z-звіт) було сформовано безпосередньо 30.10.2013 о 10 год. 59 хв. Свою позицію представник позивача обґрунтовує тим, що на контрольній стрічці касових чеків вбачається невідповідність часового проміжку між деякими касовими чеками, які відповідно за порядковими номерами йдуть один за одним, а саме касовий чек №35 вміщує в собі дані, що його пробито 29.10.2013 о 12 год. 31 хв, що на думку позивача свідчить про збій саме програмного забезпечення РРО. Тобто, представник позивача методом розрахунку годин різниці між касовими чеками №34 та №35 визначає, що фактично касовий чек №35 було сформовано між 23 год. 54 хв. 29.10.2013 та 01 год. 00 хв. 30.10.2013, тобто протягом робочого часу закладу громадського харчування кафе з літнім майданчиком (а.с.26).

Так, щодо посилань представника позивача на те, що на момент формування Z-звіту №1339 збій програмного забезпечення РРО тривав, а згодом час РРО було відновлено автоматично, вказані посилання та надані докази суд оцінює критично, оскільки не може давати технічну оцінку роботи РРО та зазначає наступне.

Пунктом 22 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2004 №601 «Про затвердження Порядку технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій» (далі Постанова №601) передбачено, що Гарантійний (післягарантійний) ремонт полягає у виконанні робіт, пов'язаних з відновленням працездатності реєстратора з метою забезпечення його подальшого застосування за призначенням. Відновлення працездатності реєстратора здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектувальних виробів або його окремих складових частин, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог ремонтної документації.

Пункт 23 Постанови №601 визначає, що строк проведення гарантійного (післягарантійного) ремонту узгоджується сторонами, але не може перевищувати 72 години. За перевищення встановленого строку ремонту центр сервісного обслуговування несе відповідальність, передбачену укладеними з користувачами договорами про технічне обслуговування та ремонт реєстраторів.

Зокрема п. 26 Постанови №601 вказує, що після прийняття реєстратора (його складової частини) для проведення гарантійного (післягарантійного) ремонту представник центру сервісного обслуговування робить відповідний запис у книзі обліку розрахункових операцій і видає представнику користувача квитанцію, в якій зазначається характер несправності.

Окрім цього, згідно п. 9 Положення про порядок продажу, технічного обслуговування та ремонту електронних контрольно-касових апаратів в Україні, затвердженого рішенням Державної міжвідомчої експертної комісії з електронних контрольно-касових апаратів від 20.10.1995 протокол №3, користувачі ЕККА зобовязані негайно повідомляти центр сервісного обслуговування про виявлення будь-яких несправностей ЕККА, в тому числі - про порушення пломби, в свою чергу центр сервісного обслуговування згідно п.2 ст. 14 Закону України №265 зобов'язані у разі виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій забезпечувати відновлення його роботи протягом 72 годин.

Фактично, в своїх поясненнях з приводу необґрунтованості висновків відповідача зазначених в ОСОБА_3 перевірки, представник позивача посилається на несправність реєстратора розрахункових операцій (РРО), у звязку з чим на Z-звіті №1340 була пробита не правильна дата його друкування, що і стало причиною застосування штрафних санкцій та винесення спірних податкових повідомлень-рішень. Однак, на момент проведення перевірки записи в розділі 4 КОРО про ремонт РРО за 29.10.2013 та 30.10.2013 були відсутні, а також відсутній запис про прийняття РРО для проведення ремонту як і відсутні квитанції видані представником центру сервісного обслуговування, що в свою чергу ставить під сумнів посилання позивача на несправність РРО. Відсутність вказаних записів в КОРО також підтверджується самою книгою обліку розрахункових операцій (КОРО).

А отже, відповідачем зроблено правомірний висновок про відсутність будь-якого підтвердження збою в роботі РРО позивача. Відповідно за врахування пп. 14.1.265 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, яким визначено поняття "штрафна санкція (фінансова санкція, штраф)" та ст. 123 цього Кодексу, якою встановлено накладення на платника податків штрафу у відповідному розмірі, а також враховуючи встановлені судом обставини та норми законодавства, згідно яких до платника податків може застосовуватись фінансова (штрафна) санкція лише за допущені ним порушення вимог податкового законодавства, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) є правомірними і відповідно дії по винесенню оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є вчиненими у відповідності до діючого законодавства.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, враховуючи ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає, що обставини, на які посилається позивач, не можуть бути взяті до уваги при вирішенні даного спору, а отже у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк