Справа № 809/1477/15
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 876/10041/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

прокурора Покори К.В.,

представника позивача Шаріпової Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі за його позовом до реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2015 року військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (далі - військовий прокурор), у якому просив визнати протиправними дії держаного реєстратора реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції (далі - державний реєстратор) щодо державної реєстрації права власності ТОВ «Реал-Плюс ЛТД» на нежитлові приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 1690,9 м2. Крім того, просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 9426789 від 24.12.2013 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № 809/1477/15 у задоволенні позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі військовий прокурор просив скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішенням державного реєстратора від 11.09.2013 № 5791121 за результатом розгляду заяви представника ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення у АДРЕСА_1. Підставою для прийняття вказаного рішення стало рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2012 року у справі № 5010/632/2012-18/29, яким визнано право власності ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» на зазначені нежитлові приміщення. Разом з тим, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.03.2013 року, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2013 року, зазначене рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2012 року скасовано та прийнято нове, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» щодо визнання за останнім права приватної власності на зазначене нерухоме майно.

Таким чином, державний реєстратор, належним чином не перевіривши подані документи та законність заявлених вимог, зареєстрував право власності на державне нерухоме майно за третіми особами.

Прокурор та представник Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району у ході апеляційного розгляду підтримали вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову у повному обсязі.

Представник відповідача на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову військового прокурора, суд першої інстанції виходив із того, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 9426789 від 24.12.2013 року державним реєстратором Івано-Франківського міського управління юстиції прийнято за наявності правових підстав, так як заявником були подані усі документи, необхідні для проведення реєстрації у відповідності до вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, рішенням державного реєстратора від 11.09.2013 року № 5791121 за результатом розгляду заяви представника ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» було проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою АДРЕСА_1. Підставою для прийняття вказаного рішення стало рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2012 року по справі № 5010/632/2012-18/29, яким визнано право власності ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» на вказані нежитлові приміщення.

Разом із тим, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.03.2013 року рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2012 року було скасовано та прийнято нове, яким відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект».

18 вересня 2013 року між ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу зазначених нежитлових приміщень.

У подальшому рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. від 18.09.2013 року № 5984369 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав від 18.09.2013 року проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на вказані нежитлові приміщення.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області від 24.12.2013 року № 9426789 за результатом розгляду заяви від 24.12.2013 року зареєстровано право приватної власності за ТОВ «Реал-Плюс ЛТД» на нежитлові приміщення, розташовані у АДРЕСА_1.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до положень статті 15 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону № 1952-IV, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Відповідно до статті 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Порядок проведення державної реєстрації прав та перелік документів, необхідних для її проведення, визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

Як встановлено судом, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2012 року у справі № 5010/632/2012-18/29 визнано право власності ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» на нежитлові приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Разом з тим, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06 березня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року, зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» щодо визнання за останнім права приватної власності на вищезазначене нерухоме майно.

Проте, 18 вересня 2013 року між ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1. та рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. № 5984369 від 18.09.2013 року проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на вказані нежитлові приміщення.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2014 року у справі № 344/19586/13-ц за позовом Івано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах Міністерства оборони України до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.09.2013 року витребувано у набувача ОСОБА_3 нерухоме майно, придбане за договором купівлі-продажу від 18.09.2013 року, укладеного між ТОВ «Науково-технічний центр «Спецпроект» та ОСОБА_3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить до державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Івано-Франківської КЕЧ району і відноситься до сфери управління Міністерства оборони України.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що станом на день проведення оспорюваної державної реєстрації, тобто на 24 грудня 2013 року, право власності ТОВ «Реал-Плюс ЛТД» на нежитлові приміщення у АДРЕСА_1 загальною площею 1690,9 м2 не підтверджувалося належним правовстановлюючим документом, а отже позовні вимоги військового прокурора підлягають задоволенню.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, задовольнити.

Скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № 809/1477/15 та прийняти нову, якою позов військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, задовольнити.

Визнати протиправними дії держаного реєстратора Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Соловія В.В. щодо державної реєстрації права власності ТОВ «Реал-Плюс ЛТД» на нежитлові приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 1690,9 м2.

Визнати протиправним і скасувати рішення держаного реєстратора Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Соловія В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 9426789 від 24.12.2013 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району 80 (вісімдесят) грн. 39 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 12 листопада 2015 року.