Справа № 309/4739/14-а 2-а/309/24/15
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 876/5049/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл. на постанову Хустського районного суду Закарпатської обл. від 26.03.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл. про визнання дій протиправними, скасування рішення щодо відмови у призначенні пенсії та спонукання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

01.12.2014р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії від 26.08.2014р. (протокол № 13) в частині відмови йому в призначенні пенсії та визнання його трудового стажу; визнати незаконними і неправомірними дії комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії, в частині відмови йому в призначенні пенсії та визнання його трудового стажу; зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл. зарахувати до його трудового стажу період роботи з травня 1984 року по грудень 1990 року в Коломийській виправній колонії № 41, підтвердженого відповідною довідкою адміністрації виправного закладу (а.с.3-4).

Постановою Хустського районного суду Закарпатської обл. від 26.03.2015р. заявлений позов задоволено, рішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії від 26.08.2014р. (протокол № 13) в частині відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії та визнання його трудового стажу скасовано; дії комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії, в частині відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії та визнання його трудового стажу визнано неправомірними; зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл. зарахувати до трудового стажу ОСОБА_2 період роботи з травня 1984 року по грудень 1990 року у Коломийській виправній колонії № 41 (а.с.24-26).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.28-30).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що поряд із заявою про призначення пенсії за віком позивачем представлено, у тому числі, довідку виправної установи про його заробітну плату, згідно якої відрахування за період з 01.05.1984р. по 31.12.1990р. у фонд соціального забезпечення не проводилися. За таких умов період відбуття позивачем покарання у місцях позбавлення волі не підлягає зарахуванню до загального трудового стажу.

Отже, загальний стаж позивача складає 08 років 06 місяців, через що не виконуються приписи ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» через відсутність у позивача 15-річного стажу роботи, необхідного для призначення спірної пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що під час прийняття спірного рішення комісія з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії, повинна була керуватися законодавством, яке діяло на час відбуття позивачем покарання, у тому числі п.п.«е», «л» п.109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затв. постановою РМ СРСР № 590 від 03.08.1972р.

Між тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, 25.07.2014р. позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до відповідача із заявою, у якій просив призначити пенсію за віком.

Рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням /перерахунком/ та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл. від 26.08.2014р. (протокол № 13) відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_2 (а.с.5).

Підставою для такої відмови слугувало те, що загальний стаж роботи позивача становить 08 років 06 місяців 05 днів; згідно довідки виправної установи протягом 01.05.1984р.-31.12.1990р. відрахування у фонд соціального забезпечення не проводилися, через що правові підстави для зарахування часу відбуття покарання до трудового стажу є відсутніми.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з п.«а» ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Із змісту п.12 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р., час утримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та час перебування в засланні й на примусовому лікуванні підтверджується довідками органів внутрішніх справ і зараховується до трудового стажу за наявності документів про реабілітацію (довідки суду, органів прокуратури чи досудового розслідування про закриття кримінального провадження або довідки суду про ухвалення виправдувального вироку).

Робота в'язнів підтверджується довідкою органів внутрішніх справ і довідкою про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Виходячи із системного аналізу наведених норм слідує, що період трудової діяльності під час відбуття покарання в місцях позбавлення волі (за відсутності подальшої реабілітації) може зараховуватися до стажу, необхідного для призначення пенсії за віком, за умови документального підтвердження сплати страхових внесків за вказаний період.

Із змісту представлених позивачем документів слідує, що під час його перебування у Коломийській виправній колонії № 41 з 01.05.1984р. по 31.12.1990р. відрахування до фонду соціального страхування не проводилися.

За таких обставин та в силу приписів п.«а» ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.12 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р., спірний період не може враховуватися під час призначення позивачу пенсії за віком.

Оскільки загальний стаж позивача становить 08 років 06 місяців 05 днів, тому правові підстави для призначення позивачу пенсії згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є відсутніми.

У частині покликання суду першої інстанції на п.п.«е», «л» п.109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затв. постановою РМ СРСР № 590 від 03.08.1972р., колегія суддів враховує, що наведені норми на розглядувані правовідносини не поширюються, оскільки стосуються трудової повинності, перебування на каторзі, в'язниці або у фортеці за революційну діяльність.

Також п.«а» п.109 цього Положення зазначає про необхідність державного соціального страхування для обчислення відповідного стажу.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про правомірність рішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії, Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл. від 26.08.2014р. (протокол № 13) в частині відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії та визнання його трудового стажу, а також про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком, через що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл. задоволити.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської обл. від 26.03.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської обл. про визнання дій протиправними, скасування рішення щодо відмови у призначенні пенсії та спонукання до вчинення певних дій, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

С.М.Кузьмич