Справа № 804/8895/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 р. Справа № 804/8895/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.11.2014р., -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» звернулося з адміністративним позовом до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2014р. № на загальну суму 810052,50грн. (основний платіж 540035,00 грн., штрафні санкції 270017,50 грн.) про збільшення грошового зобовязання з ПДВ винесене позивачу на підставі акту перевірки відповідача від 15.10.2014р. №938/22.01/31932704.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорюване податкове повідомлення-рішення було винесено на підставі акту перевірки №938/22.01/31932704 від 15.10.2014р. за висновками якого було встановлено порушення позивачем вимогп.185.1 ст.185, п. 188.1 ст.188, п.п.198.1 198.3, 198.6 ст.198 ПК України, а саме: занижено податок на додану вартість за квітень-липень 2014р. на суму 540035,00 грн., при цьому, підставою для таких висновків стали акти ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя від 11.06.2014р. щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Альвис С», ДПІ у Запорізькому районі м. Запоріжжя від 11.07.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стенторс», Західної ОДПІ м. Харкова від 28.07.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», від 11.08.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Форест АП». Позивач у позові зазначає, що вважає, що податковим органом неправильно застосовані норми діючого законодавства, на яких ґрунтуються висновки органу державної податкової служби, оскільки позивачем до перевірки були надані договори поставки, договори перевезення вантажу, рахунки-фактури, податкові накладні та інші документи, але податковим органом фактично лише на підставі вищенаведених актів зустрічних звірок проведених без достатнього вивчення первинних документів був зроблений висновок про відсутність господарських операцій між позивачем та вказаними вище контрагентами. Також позивач посилається у позові і на те, що, якщо платник податків виконав свою частину зобовязань за договором, він не може вважатися фіктивним, незалежно від подальшої поведінки контрагента, а тому не підтвердження факту реального здійснення позивачем операцій з придбання товарів у ТОВ «Альвис С», ТОВ «Стенторс», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» та ТОВ «Форест АП» вважає помилковим, так як увесь товар повністю отриманий, а всі первинні документи були оформлені і надані при перевірці, з метою отримання прибутку вказаний товар був використаний у господарській діяльності позивача та всі операції були відображені в податковому та бухгалтерському обліку, податковий кредит відображений на підставі п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185 п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 ПК України, подальша реалізація товару спричинила зміни у майновому стані платника, що вбачається із оборотно-сальдової відомості по рахунках 20.1, 63.1, 31.1.Окрім того, позивач посилається і на те, що дії ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя, ДПІ у Запорізькому районі м. Запоріжжя та Західної ОДПІ м.Харкова щодо проведення зустрічних звірок контрагентів позивача не відповідають нормам п.73.5 ст. 73 ПК України та Порядку №1232, якими регламентовано порядок проведення зустрічної звірки, а відповідачем безпідставно проведено перевірку і винесене оспорюване податкове повідомлення-рішення про збільшення позивачеві грошового зобовязання з ПДВ.

Позивач свого представника в судові засідання ні 21.09.2015р., ні 12.10.2015р. без поважних причин не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 35,38 Кодексу адміністративного судочинства України 28.07.2015р. (на 21.09.2015р.), 23.09.2015р. та 29.09.2015р. (на 12.10.2015р.), що підтверджується поштовими повідомленнями та електронним звітом про надіслання електронного повідомлення, які наявні в матеріалах справи (а.с.151, 161-162,163).

Представник відповідача 12.10.2015р. надав суду заяву про розгляд даної справи у порядку письмового провадження (а.с.166).

При цьому, 26.08.2015р. відповідачем були подані до канцелярії суду заперечення проти адміністративного позову у яких відповідач просив у задоволенні позову позивачеві відмовити посилаючись на те, що проведеною перевіркою було встановлено, що господарські операції між ТОВ «Спецсплав» та ТОВ «Альвис С», ТОВ «Стенторс» ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Форест АП» не мали реального характеру, а були спрямовані виключно на мінімізацію податкових зобовязань через те, що надані позивачем сертифікати якості видані ТОВ «Альвис С», який не є виробником зазначеного товару, тобто сертифікати не є дійсними; ТОВ «Альвис С» має стан «8» - до ЄДР внесено запис відсутність за місцезнаходженням у звязку з чим було складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки та зроблено висновок про неможливість реального здійснення даним товариством поставок по ланцюгу з постачальниками та покупцями. Також ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області було складено акт 11.07.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стенторс» за період з 01.04.2014р. по 31.05.2014р., тобто не підтверджена реальність здійснення господарських відносин з контрагентами внаслідок відсутності товариства за податковою адресою, відсутності первинних документів, підтверджуючих фінансово-господарську діяльність підприємства за вказаний період, відсутність кваліфікованого персоналу, матеріальних ресурсів, в тому числі основних фондів, автомобільного чи іншого транспорту, складських приміщень, ТОВ «Стенторс» має стан «9» - до ЄДР направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Також згідно перевірки Західної ОДПІ м. Харкова 28.07.2014р. було складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «КБГ Фурс Трейдінг» через відсутність за місцезнаходженням, виявлено, що директор даного підприємства ОСОБА_2 є громадянкою ОСОБА_3 і мешкає у м. Могильові, матеріальні ресурси і основні фонди у товариства відсутні, за даними ЄРПН придбаний у квітні 2014р.-червні 2014р. товар не відповідає проданому (пере сорт), придбаний товариством товар має різноманітні характеристики продукти харчування, продукти хімічної галузі, побутова техніка, автомобільні запчастини, будівельні матеріали, іграшкові вироби, скло, косметичні товари та інше, що зумовлює особливі умови транспортування та зберігання, за висновками ДПІ у товариства відсутній технічний персонал, основні фонди, виробничі активи, складські приміщення і транспортні засоби для здійснення реальної господарської діяльності. Аналогічний висновок зроблений Західною ОДПІ м. Харкова і по контрагенту позивача у якого був придбаний товар, ТОВ Форест АП». З огляду на наведене податковою інспекцією зроблені висновки про порушення позивачем вимог ст. 185, 188,198 ПК України чим завищено податковий кредит на 540035,00 грн. в результаті чого занижено на цю суду ПДВ, а тому вказує на правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення. Окрім того, відповідач у запереченнях вказує і на те, що доводи, наведені у позові, не спростовують акту перевірки (а.с.153-154).

Згідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За приписами ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Враховуючи наведене, належне повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи 23.09.2015р. 29.09.2015р. у відповідності до вимог ст.ст.35,38 Кодексу адміністративного судочинства України, подану представником відповідача заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, строки розгляду і вирішення справи встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне розглянути дану справу за відсутності представників позивача та відповідача у письмовому провадженні, з урахуванням наданих відповідачем письмових заперечень на позов згідно до вимог ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» 22.05.2002р. зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд. 11/Б,В, з 20.02.2013р. перебуває на обліку у Криворізькій південній ОДПІ, є платником податку на додану вартість, що підтверджується копією статуту позивача, копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 22.05.2002р., копією свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ від 11.03.2003р., а також відомостями, наведеними в акті перевірки від 15.10.2015р. (а.с. 17-18, 37-38, 41-42).

У період з 02.10.2014р. по 08.10.2014р. податковою інспекцією на підставі направлень, наказу №889 від 01.10.2014р. згідно абз.1,4,5, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Альвис С» за квітень 2014р., з ТОВ «Стенторс» за травень 2014р., ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» за червень 2014р., ТОВ «Форест АП» за липень 2014р. та достовірності формування податкового зобовязання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у вказаних контрагентів за результатами якої був складений акт №938/22.01/31932704 від 15.10.2014р. за висновками якого були встановлені порушення п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1 п.198.2,п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого ТОВ «Спецсплав» занижено ПДВ всього у сумі 540035 грн. (а.с.17-36).

На підставі вищевказаного акту перевірки податковим органом 03.11.2014р. було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № за яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у загальній сумі 810052,50 грн., у тому числі за основним платежем - 540035 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 270017,50 грн. (а.с.40).

У подальшому, позивачем вищевказане оспорюване податкове повідомлення-рішення було оскаржено до вищестоящих органів державної податкової служби шляхом подання відповідних скарг за результатами розгляду яких були прийняті рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області та ДФС України про залишення скарг позивача без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2014р. без змін (а.с.7-16).

Позивач не погоджується із оспорюваним податковим повідомленням-рішенням, просить його визнати протиправним та скасувати, оскільки вважає, що воно винесене безпідставно, податковим органом неправильно застосовані норми діючого законодавства на яких ґрунтуються висновки податкового органу з огляду на те, що позивачем до перевірки були надані усі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, проте фактично податковий орган зробив висновки про відсутність господарських операцій між позивачем та вказаними вище контрагентами лише на підставі актів зустрічних звірок, проведених без достатнього вивчення первинних документів в порушення вимог п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтями 19-1, 20, 75,78,86 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, при цьому, контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків, в порядку встановленому цим Кодексом зі складанням відповідних актів та довідок за результатами проведених перевірок.

Так, як видно із матеріалів справи, податковим органом на виконання своїх функцій та повноважень було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Альвис С» за квітень 2014р., з ТОВ «Стенторс» за травень 2014р., ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» за червень 2014р., ТОВ «Форест АП» за липень 2014р. та достовірності формування податкового зобовязання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у вказаних контрагентів за результатами якої був складений акт №938/22.01/31932704 від 15.10.2014р. за висновками якого були встановлені порушення п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1 п.198.2,п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого ТОВ «Спецсплав» занижено ПДВ всього у сумі 540035 грн., у т.ч. за квітень 2014р. на суму 182159 грн., травень 2014р. 88014 грн., червень 2014р. -150817 грн., липень 2014р. -119045 грн. (а.с.17-36).

Підставами для вищевказаних висновків податковою інспекцією було встановлення під час перевірки фактів нереальності здійснення господарських операцій внаслідок яких позивачем було віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ всього у сумі 5040034 грн. у період квітень-липень 2014р. по взаємовідносинах ТОВ «Спецспав» (м. Кривий Ріг) як Покупця з контрагентами позивача - ТОВ «Альвис С» ( м.Запоріжжя), ТОВ «Стенторс» (Запорізька область,Запорізький район, с. Малишівка), ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» (м.Харків), ТОВ «Ферст АП» (м. Харків) як Постачальниками за договорами поставки №0428/01 від 28.04.2014р., № 0528/01 від 28.05.2014р., №0616 від 16.06.2014р., №0623/01 від 23.06.2014р. за умовами яких на адресу позивача як покупця вказаними контрагентами ні би то поставлявся товар (круг Ст3, кварціт КМ-6, протипригарне покриття, сталь ЄПЗВД, ферохром, сталь12Х18Н10Т, полістирол та ін.) та у ході проведення посадовими особами податкового органу виїзної документальної перевірки позивача із наданих документів позивачем та із наявної у податкового органу інформації щодо перевірок (звірок) контрагентів позивача було встановлено, що ТОВ «Альвис С» надані сертифікати якості, однак вказане підприємство не є виробником вказаного товару, а отже сертифікати не є дійсними, транспортування товару відбувалося згідно ТТН автомобілем Камаз держ. № НОМЕР_1, водій ОСОБА_4, однак відповідно інформаційних баз центрального сервера ДАІ встановлено, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_5, окрім того, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки та встановлено неможливість реального здійснення платником податків операцій по ланцюгу постачальниками та покупцями з урахуванням того, що відділом податкової міліції було здійснено виїзд за адресою ТОВ «Альвис С» та встановлено, що за вказаною адресою розташована приватна будівля у якій мешкає ОСОБА_6 (директор ТОВ «Альвис С»), відсутні будь-які вивіски, які б вказували на знаходження вказаного підприємства, в усній розмові ОСОБА_6 повідомила, що ні яку фінансово-господарську діяльність від імені ТОВ «Альвис С» вона не вела, дане підприємство зареєстрував на її імя чоловік на імя Валерій, який і вів фактично фінансово-господарську діяльність від імені вказаного підприємства у звязку з чим посадові особи відповідача дійшли висновку про дефектність підписаних первинних документів, які не могли бути підписані директором підприємства (ОСОБА_6В.) через неможливість ідентифікувати осіб, які фактично займалися господарською діяльністю. Також встановлено, нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Стенторс» через відсутність підприємства за податковою адресою, відсутність первинних документів, підтверджуючих фінансово-господарську діяльність підприємства, що є ознаками нереальності здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Стенторс» та з наведеного встановлено відсутність обєктів оподаткування по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (робіт, послуг) підприємствам-покупцям за квітень-травень 2014р. Встановлено і нереальність здійснення господарських операцій з ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» по ланцюгу з постачальниками та покупцями через те, що проведеними заходами встановлено відсутність підприємства за податковою адресою, встановлено, що директор підприємства ОСОБА_2 є громадянка ОСОБА_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, згідно звіту про нарахування єдиного внеску за травень 2014р середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві складає 12 осіб, виробничі активи, складські приміщення та транспортні засоби відсутні, а тому податкова інспекція прийшла до висновку про відсутність необхідних умов до досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності (основний вид діяльності згідно даних АС «Реєстр платників податків» - Вантажний автомобільний транспорт) в силу відсутності кваліфікованого персоналу, оборотних активів, виробничих активів, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна, автомобільного транспорту, тощо. Також і не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами,їх вид, обсяг, якість та розрахунки, встановлено неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «Форест АП» по ланцюгу з постачальниками та покупцями через те, що місцезнаходження підприємства не встановлено, згідно звітів про нарахування єдиного внеску за квітень, травень, червень 2014р. середньооблікова кількість штатних працівників становить 16 осіб, у власності підприємства обєкти нерухомого майна, основні виробничі фонди, виробничі активи, складські приміщення та транспортні засоби відсутні у звязку з чим податковим органом зроблено висновки про відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності (основний вид діяльності згідно даних АІС «Реєстру платника податків» - Вантажний автомобільний транспорт) в силу відсутності кваліфікованого персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна, автомобільного транспорту, тощо. За викладеного та враховуючи, що позивач є кінцевим споживачем ТМЦ по вищезазначеному ланцюгу постачання товару та у звязку з нереальністю здійснення господарських операцій з ТОВ «Альвис С», з ТОВ «Стенторс», з ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», з ТОВ «Форест АП» посадові особи податкової інспекції дійшли висновку про те, що позивачем безпідставно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ у загальному розмірі 540035,00 грн. по взаємовідносинах з вказаними контрагентами (а.с.19-36).

Зазначені висновки податкового органу ґрунтуються на нормах чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ст. 9 вказаного вище Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснення господарської операції.

Отже, будь-які документи ( у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність визначення платником податкового кредиту за такими операціями, незважаючи на наявність у нього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, а також доказів сплати продавцю вартості товару з ПДВ.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість суду необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.

Згідно відомостей, наведених у акті перевірки від 15.10.2014р. щодо інформації про види діяльності, які мав право здійснювати ТОВ «Спецсплав» за період, що перевірявся видно, що видами діяльності позивача є: лиття чавуну, лиття сталі, механічне оброблення металевих виробів, виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення, відновлення відсортованих відходів, неспеціалізована оптова торгівля, згідно звіту 1-ДФ на підприємстві позивача в 1 кварталі 2014р. працювало 45 осіб, підприємство використовує у своїй діяльності власні офісні, складські та виробничі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Окружна, 11/Б,В (а.с. 18).

Із наявних у матеріалах справи документів судом встановлено, що позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Альвис С» (м. Запоріжжя) щодо поставки товару(круг Ст3, кварціт КМ-6, протипригарне покриття, сталь ЄПЗВД, ферохром) , на підтвердження чого позивачем надані копії рахунку-фактури №0430/1 від 30.04.2014р., №0428/02 від 28.04.2014р., копії видаткових накладних №2804 від 28.04.2014р., №3005 від 30.04.2014р., копії податкових накладних №3005 від 30.04.2014р., №2804 від 28.04.2014р.,, а також копії товарно-транспортних накладних №3004 від 30.04.2014р., №2904 від 28.04.2014р. та копії сертифікатів якості від 28.04.2014р.та від 30.04.2014р. (а.с. 90-98,142-).

Також, на підтвердження реальності здійснення взаємовідносин з ТОВ «Стенторс»(Запорізька область, Запорізький район, с. Малишівка) позивачем надано копію рахунку-фактури №0528/01 від 28.05.2014р., копію видаткової накладної №2804 від 28.05.2014р., копію податкової накладної №2804 від 28.05.2014р., копію товарно-транспортної накладної №528 від 28.05.2014р. та копію сертифікату якості від 28.05.2014р.(а.с.85-89,137-141)

16.06.2014р. між ТОВ «Спецсплав» як покупцем та ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» (м.Харків) як постачальником був укладений договір поставки № 0616/01 за умовами якого постачальник зобовязувався передати у власність покупця товар, ціна якого наведена у специфікаціях до цього договору, умови поставки: місцем поставки товару є склад покупця (а.с.65-66, 117-118).

Аналогічного змісту було укладено і договір поставки №0623/1 від 23.06.2014р. між позивачем та ТОВ «Форест АП» (м. Харків) -(а.с.81-84, 133-136).

На підтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» та ТОВ «Форест АП» позивачем надано копії відповідних договорів поставки, копії специфікацій, копії рахунків-фактур, копії видаткових накладних, копії товарно-транспортних накладних, копіями податкових накладних (а.с.47-84,99-136).

Між тим, вищевказані первинні документи не можуть бути прийняті судом до уваги на підтвердження реальності здійснення поставки товару ТОВ «Альвис С», ТОВ «Стенторс», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» та ТОВ «Форест АП» з огляду на те, що наданими копіями оформлених податкових, видаткових накладних, ТТН позивачем не підтверджено реальності здійснення поставок товару, оскільки з аналізу вищенаведених документів видно, що від імені ТОВ «Альвис С» директором якого є ОСОБА_6 та у ході перевірки відділом податкової міліції шляхом опитування вказаної особи було встановлено, що вказана особа не веде господарської діяльності та жодних первинних документів не підписувала, дане підприємство є лише зареєстрованим на її імя, що підтверджено відомостями, наведеними в акті від 15.10.2014р. (а.с.21).

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до вимог ст. 626 ЦК України за якою передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обовязків цивільних прав та обовязків, та те, що ОСОБА_6, яка є директором ТОВ «Альвис С» у ході її опитування вказала на те, що не веде господарської діяльності даного підприємства та не підписує документів бухгалтерського обліку, суд приходить до висновку, що надані позивачем копії первинних бухгалтерських документів, які підписані вказаною особою не можуть підтверджувати реальність здійснення поставки товару на адресу позивача.

При цьому, слід зазначити, що копії договору поставки з ТОВ «Альвис С» взагалі суду позивачем надано не було та вказані вище встановлені перевіркою обставини не були спростовані позивачем жодними належними та допустимими доказами.

Не можуть бути прийняті в якості первинних документів і надані копії ТТН на підтвердження транспортування товару за вказаною поставкою з огляду на те, що зі змісту вказаних ТТН видно, що послуги з транспортування товару надавалися автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_4, автомобілем Камаз АЕ 7535СН, водій ОСОБА_4 з огляду на те, що вказаний автомобіль згідно даних інформаційних баз ДАІ належить ОСОБА_5 (а.с.20).

Проте позивачем суду не надано доказів, які б свідчили про укладення будь-яких договорів транспортування вищевказаного товару з вказаною ФОП ОСОБА_4, оплату вказаних послуг на користь даної особи та інше з урахуванням того, що автомобіль, яким здійснювалося перевезення товару належить іншій особі ОСОБА_5

Також позивачем на підтвердження реальності вказаної господарської операції не надано жодного доказу руху активів, зміни майнового стану платника податку позивача, отримання прибутку за вказаними операціями, не надано також і доказів оприбуткування товару на складах позивача та використання придбаного товару у своїй господарській діяльності.

Судом критично надається оцінка сертифікатам якості, які підписані директором ТОВ «Альвис С» ОСОБА_6 (яка згідно її пояснень не веде ніякої господарської діяльності), та директором ТОВ «Стенторс» з огляду на те, що доказів того, що вказані підприємства є виробниками придбаного позивачем товару суду не надано, в той час як згідно норм чинного законодавства України сертифікати якості на товар видаються лише виробником товару.

Також судом не можуть бути прийняті в якості підтвердження реальності здійснення господарської операції про поставку товару ТОВ «Стенторс», оскільки відповідного договору поставки суду не надано, не надано доказів оприбуткування придбаного товару на підприємстві позивача у відповідності до вимог бухгалтерського обліку, зберігання товару, а також доказів сплати позивачем коштів на користь вказаного підприємства, отримання прибутку за даною поставкою суду не надано.

Відсутні і докази, які б свідчили про те, що саме придбаний позивачем товар у ТОВ «Стенторс» використаний позивачем у своїй господарській діяльності.

Також не є належними доказами транспортування товару надані ТТН з урахуванням того, що відсутній договір на надання транспортних послуг з ФОП ОСОБА_4, який здійснював транспортування товару та докази здійснення оплати за транспортування виходячи з того, що власником автомобіля Камаз АЕ7535СН є ОСОБА_5

Наданими позивачем копіями оформлених документів також не підтверджено поставки товару на його адресу і ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» та ТОВ «Форест АП» з огляду на те, що встановленою перевіркою, яка була здійснена податковою міліцією, було встановлено, що за адресою у м. Харкові дані підприємства не знаходяться ( з урахуванням того, що в ТТН зазначені саме адреси контрагентів позивача), а директор ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» ОСОБА_2 взагалі є громадянкою ОСОБА_7 ОСОБА_3 та згідно реєстраційних даних мешкає у м. Могильові, Республіки Білорусі (а.с.26).

За таких обставин, підписані директором ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг» ОСОБА_2 первинні бухгалтерські документи щодо поставки товару позивачеві з м. Харкова до м.Кривого Рогу не можуть бути належними доказами на підтвердження реальності господарської операції з огляду на те, що вказана особа не могла підписувати будь-яких первинних бухгалтерських документів у силу того, що вона не може реально вчиняти підписи та здійснювати господарські операції на території України у м. Харкові, мешкаючи, при цьому, у ОСОБА_7 ОСОБА_3 з урахуванням того, що зі змісту вказаних первинних документів, вони підписані саме ОСОБА_2

Жодними доказами вказані доводи позивачем не спростовані.

Також, суд критично ставиться і до наданих позивачем ТТН про транспортування товару, яке здійснювалося ФОП ОСОБА_4, оскільки автомобіль, яким перевозився ні би то товар належить ОСОБА_5, проте доказів укладення договору на транспортування товару позивачем не надано, не надано доказів оприбуткування придбаного товару після його прийняття позивачем на складах позивача, не надано доказів сплати позивачем коштів за отриманий товар, відсутні докази понесення витрат на транспортування товару, а також відсутні і докази використання саме придбаного у вказаних контрагентів товару у своїй господарській діяльності та отримання прибутку у спірний період від даних господарських операцій з урахуванням вимог ст. 198 ПК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 69-70 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами реальність здійснення господарських взаємовідносин з вищевказаними контрагентами з урахуванням вищевикладених обставин, які встановлені судом із наданих документів.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу також покладає і обовязок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги і заперечення.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинах позивача щодо поставки товару контрагентами позивача ТОВ «Альвис С», ТОВ «Стенторс», ТОВ «КБГ Фудс Трейдінг», ТОВ «Форест АП» з урахуванням вищевикладених обставин, які встановлені судом із наданих документів.

Судом не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу даного судового рішення посилання позивача у позові на те, що дії ДПІ у Ленінському районі Запорізької області, ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області та Західної ОДПІ м.Харкова щодо проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, які не відповідають нормам п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України з огляду на те, що такі твердження позивача жодними доказами не підтверджені, дії вказаних контролюючих органів щодо проведення звірок контрагентів позивача не визнані протиправними у встановленому законодавством порядку, відповідні докази у матеріалах справи відсутні, а тому є безпідставними.

При цьому, контролюючий орган наділений повноваженнями щодо збирання, оброблення та використання податкової інформації, повязаної із сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) до бюджету відносно платників податків під час проведення перевірок згідно до норм ст.ст.71-74 Податкового кодексу України

Окрім того, слід зазначити, що вказані посилання позивача на невідповідність дій посадових осіб контролюючих органів нормам Податкового кодексу України при проведенні зустрічних звірок контрагентів позивача направлені на захист прав і інтересів третіх осіб, тоді як позивачеві надане право лише щодо захисту своїх прав та інтересів у адміністративному суді у відповідності до норм ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України та Конституції України.

Є неспроможними і посилання позивача у позові на те, що придбання та подальша реалізація товару спричинила зміни у майновому стані платника, що вбачається з оборотно-сальдової відомості на рахунках 20.1,63.1, 31.1,оскільки вказані докази в порушення вимог ст.69-70 Кодексу адміністративного судочинства України до позову надані не були.

Також, судом при розгляді даного спору враховано і те, що судове засідання у даній справі було призначено на 21.09.2015р. та на 12.10.2015р., суд у своїх ухвалах пропонував позивачу надати докази реальності здійснення господарських операцій з контрагентами, які вказані в акті перевірки, позивач отримав повістки суду та ухвали 28.07.2015р. в судове засідання на 21.09.2015р., крім того, 23.09.2015р. та 29.09.2015р. був повідомлений про проведення судового засідання 12.10.2015р., проте ні 21.09.2015р., ні 12.10.2015р. в судові засідання позивач без поважних причин свого представника не направив та доказів руху активів, отримання прибутку, використання товару у господарській діяльності суду не надав, про що свідчать матеріали справи.

У відповідності до вимог ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З огляду на наведене, враховуючи неявки позивача в судове засідання без поважних причин 21.09.2015р. та 12.10.2015р., з метою дотримання процесуальних строків розгляду і вирішення спору, які встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для прийняття даного рішення на основі наявних в матеріалах справи доказів згідно до ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши надані суду документи та дії відповідача з приводу обгрунтованості прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням ч. 3 ст. 2 вищевказаного Кодексу, суд приходить до висновку про те, що зазначене рішення прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому у адміністративного суду відсутні правові обґрунтовані підстави для задоволення даного адміністративного позову.

За нормами ст.ст. 7,8,9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, принципом законності відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України.

Приймаючи рішення у даній справі судом також враховується правова позиції Вищого адміністративний Суд України, яка викладена в ухвалі від 29.04.2010р. № К-38733/06, а також в інформаційному листі № 742/11/13-11 від 02.06.2011р., в якому зазначено, що якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що рішення прийнято на користь субєкта владних повноважень, у звязку з чим судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з державного бюджету відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12,71,72, 86, 94, 122,128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.11.2014р. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1