Справа № 2а-1406/10
Суддя: Лук`яненко Л. М.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Святошинський районний суд міста Києва
Справа №2а-1406/201 Ороку
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Лук'яненко А. М. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ЗО листопада 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив постановити рішення, яким, визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2 групи інвалідності, згідно вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» основної пенсії з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії' за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімум' для осіб, які втратили працездатність за період 22.05.2008 року з урахуванням проведених виплат; зобов'язати відповідача призначити (встановити) йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 групи інвалідності, основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю згідно вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; стягнути з відповідача судові витрати з 01.12.2010 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є інвалідом 2 групи 1 категорії також має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому має право на перерахунок пенсії та перерахунок додаткової пенсії, щорічної допомоги на оздоровлення передбаченого ст. ст. 48-67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки відповідач відмовили у задоволенні його заяви про здійснення перерахунку пенсії, а тому керуючись ст. ст. 48-67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», ст.ст. 1, 3, 6, 8, 9, 17, 19, 21, 22, 24, 56, 113, 152 Конституції України, ст. 28 Закону України „Про загальнообов"язкове пенсійне страхування" просив позов задовольнити.

У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, надіслав письмові заперечення на позовну заяву та просить слухати справу за його відсутності.

Суд відповідно до ч.4 ст.128 КАС України вважає за можливе розглянути справу т його відсутність на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, відповідно до п. З ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявиш всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Зважаючи на те, що зазначені заяви надійшли як від позивача по справі, так й від відповідача по справі, суд вважає, що судовий розгляд доцільно провести в порядку письмового провадження.

Дослідивши пояснення сторін, матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.

Згідно витягу із акту огляду у МСЕК позивач з 13.07.1993 року є інвалідом 2 групи (а.с.9).

24.11.2010 року позивач посилаючись на те, що отримує основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, у меншому розмірі ніж передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звернувся до Управління пенсійного Фонду України в Святошинському районі м. Києва з метою здійснення перерахунку призначеної йому пенсії з 01.10.2008 року.

Як вбачається з листа № 2043/09/М-2013 від 29.11.2010 року Управління пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва відмовило в задоволенні звернення позивача та зазначило, що розмір пенсії та надбавок до неї розраховано відповідно до норм чинного законодавства, зокрема відповідно до постанов Кабінету Міністрів України та Закону України „Про державний бюджет"(а.с. 12 -13).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач є інвалідом 2 групи 1 категорії та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому на нього повністю розповсюджуються норми, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 3 групи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії чотири мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який зазначений у законі України про державний бюджет на відповідний рік.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав чи встановлював інший розмір

немає.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

-інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

-інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

-інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень підпункту 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року N 107-УІ, статті 48, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено у новій редакції і розмір додаткової пенсії для інвалідів 3 групи був визначений в сумі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір пенсії по II групі інвалідності - не менше 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10- рп/2008 внесені до вказаних статей зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому з 22.05.2008 року дія статей 48, 50, 54 Закону була відновлена у попередній редакції.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Іншими словами, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

При цьому не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача в разі зміни розміру мінімальної пенсії за віком відповідно перераховувати та виплачувати основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки такі вимоги заявлені передчасно та невідомо наперед як саме буде діяти відповідач.

Статтею 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Посилання відповідача про те, що позивач звернувся до суду з пропущенням строку звернення до адміністративного суду є вмотивованими, оскільки позивач порушив терміни звернення до адміністративного суду, а тому підлягають застосуванню.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в межах строку позовної давності, тобто з 30травня 2010 року. Перерахунок пенсії проводиться на строк, на який призначена пенсія, що визначається відповідачем у розпорядженні при здійснені перерахунку, а тому суд визначає лише дату, з якої позивач має право на зазначений перерахунок.

Позовні вимоги позивача щодо визнання права на отримання основної пенсії згідні положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 100 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 100% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та визнання за позивачем права на отримання щорічної допомоги на

оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 75 мінімальних заробітних плат задоволенню не підлягають як такі що суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір для інвалідів 2 групи встановлена пенсія в розмірі 8-ми

мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для інвалідів 2 групи встановлена додаткова пенсія у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлена щорічна допомога на оздоровлення для інвалідів 3 групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.І ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.І, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

На момент звернення позивача до суду, перерахунок пенси, додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем не здійснено.

Перевіривши правильність застосування норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку про те, що відповідачами здійснено нарахування державної пенсії, додаткової пенси всупереч вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 64 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 9, 10, 11, 69-71, 94, 97, 99, 100, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо нездійснення нарахування та виплати пенси та додаткової пенсії ОСОБА_1, як учаснику ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи відповідно до ст. ст. 50, 54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України Святошинського району м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Російської Федеращї, що мешкає в АДРЕСА_1, пенсію в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком у відповідності положень ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 травня 2010 року за виключенням виплат проведених у відповідний рік.

та додаткову пенси за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 травня 2010 року за виключенням виплат проведених у відповідний рік.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання д копи.

Суддя: