Справа № 468/293/15-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р.м. ОдесаСправа № 468/293/15-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Муругов В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Баштанського району Миколаївської обласної ради на постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2015 року по справі за позовом прокурора Баштанського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 до Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Баштанського району Миколаївської обласної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Баштанського району Миколаївської області звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_2, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Баштанського району Миколаївської обласної ради щодо невиплати випускнику з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, зобов'язати Привільненську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат Баштанського району Миколаївської обласної ради нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_2 у розмірі 6 216 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 є дитиною-сиротою, навчався, виховувався та перебував на повному державному забезпеченні в Привільненській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Баштанського району Миколаївської обласної ради. Проте, при випуску зі школи відповідачем не здійснено в повному обсязі виплати, гарантовані Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2015 року вказані вимоги задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправною бездіяльність Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів щодо невиплати дитині-сироті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, встановленої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Зобов'язав Привільненську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів провести нарахування ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» - 1286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) гривень, з врахуванням раніше виплаченої суми вказаної допомоги.

В апеляційній скарзі Привільненська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Баштанського району Миколаївської обласної ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-сиротою, про що Баштанською районною адміністрацією Миколаївської області оформлено розпорядження від 06.05.2011 року № 209-р.

У період з 25.05.1996 року ОСОБА_2 навчався та виховувався в Привільненській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Баштанського району Миколаївської обласної ради, де перебував на повному державному забезпеченні та на підставі наказу від 29.05.2014 року №21 йому видано свідоцтво про закінчення спеціальної загальноосвітньої школи.

Після випуску із цього закладу 01.09.2014 року ОСОБА_2 вступив на навчання в філію Надбузького професійного аграрного ліцею.

Проте, при випуску із Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Баштанського району Миколаївської обласної ради, ОСОБА_2 виплачено цим закладом грошову допомогу у розмірі 1 500 грн., тобто у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у ОСОБА_2 права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, визначеному цим Законом, тому відмова відповідача у проведенні вказаних виплат у повному обсязі є неправомірною та його має бути зобов'язано нарахувати та виплати належні суми в судовому порядку.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 року № 2342-IV держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Частиною 7 цієї статті визначено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Відповідно до п.п. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 року № 226 дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом.

Аналіз наведених норм показав, що держава здійснює повне забезпечення, зокрема, дітей-сиріт. Випускники загальноосвітніх навчальних закладів із числа цих дітей та за рахунок навчального закладу забезпечуються одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Разом з цим, розмір одноразової грошової допомоги, який підлягає виплаті при випуску з навчального закладу, на забезпеченні якого перебували, зокрема, діти-сироти та визначений Законом, не узгоджується з розміром такої одноразової грошової допомоги за Постановою КМУ.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи зазначене, оскільки норми Постанови КМУ прийняті до набрання чинності Законом та не приведені у його відповідність, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при вирішенні спірного питання підлягають застосуванню норми Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а саме одноразова грошова допомога підлягає виплаті у розмірі, визначеному цим Законом.

З огляду на викладене, виходячи з наявності у ОСОБА_2 права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, визначеному цим Законом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Баштанського району Миколаївської обласної ради - залишити без задоволення.

Постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

В.Л. Романішин