Справа № 2а-4032/10/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2011 р. Справа № 2a-4032/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря Зарицької Н.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.10.2010 року № /0 та № /0, -

В С Т А Н О В И В:

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.10.2010 року № /0 та № /0.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР та Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»від 03.07.1998 року № 727/98 (зі змінами та доповненнями) на підставі акту перевірки від 20.09.2010 року за № 15648/17-3/НОМЕР_1 винесені податкові повідомлення-рішення від 01.10.2010 року № /0 та № /0, відповідно до яких її зобовязано сплатити податок з доходів фізичних осіб в сумі 101295,23 грн.; податок на додану вартість: за основним платежем в сумі 189550,00 грн. та штрафними санкціями в сумі 94865,00 грн., а всього ПДВ в сумі 284415,00 грн.

Зокрема, податковою інспекцією при проведенні перевірки її господарської діяльності за період з 01.01.2007 року до 31.12.2009 року не взятий до уваги той факт, що станом на 31.12.2007 року згідно з первинними бухгалтерськими документами її річна виручка не перевищила 500 тис. грн., тому в неї не було підстав для переходу на загальну систему оподаткування. Крім того, відповідно до вимог пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а висновки контролюючого органу за результатами документальної перевірки можуть ґрунтуватися лише на первинних документах, що підтверджують отримання нею грошових коштів. Разом з тим, при проведенні податкової перевірки висновки контролюючого органу про перевищення нею допустимої суми річної виручки понад 500 тис. грн. зроблені не лише на підставі первинних бухгалтерських документів, а поряд з ними, на підставі її звітів за перший та другий квартал 2007 року, що є порушенням та необєктивно відображає реальну ситуацію.

Податок на додану вартість та штрафні санкції в сумі 284415 грн. нараховані їй в порушення підпункту 5.1.19 пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки нею як субєктом підприємницької діяльні здійснювалися операції, які є передумовою приватизації земельних ділянок і земельних паїв, що відповідно до вказаної норми Закону звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві. Крім того, кожен окремо, пояснили суду, що Державною податковою інспекцією в місті Івано-Франківську в порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР та Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»від 03.07.1998 року № 727/98 (із змінами та доповненнями) винесені податкові повідомлення-рішення від 01.10.2010 року № /0 та № /0, відповідно до яких позивачку зобовязано сплатити податок з доходів фізичних осіб в сумі 101295,23 грн.; податок на додану вартість: за основним платежем в сумі 189550,00 грн. та штрафними санкціями в сумі 94865,00 грн., а всього ПДВ в сумі 284415,00 грн.

Зокрема, податковою інспекцією при проведенні перевірки господарської діяльності позивачки за період з 01.01.2007 року до 31.12.2009 року не взятий до уваги той факт, що станом на 31.12.2007 року згідно з первинними бухгалтерськими документами її річна виручка не перевищила 500 тис. грн., тому в неї не було підстав для переходу на загальну систему оподаткування. Крім того, відповідно до вимог пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а висновки контролюючого органу за результатами документальної перевірки можуть ґрунтуватися лише на первинних документах, що підтверджують отримання нею грошових коштів. Разом з тим, при проведенні податкової перевірки висновки контролюючого органу про перевищення нею допустимої суми річної виручки понад 500 тис. грн. зроблені не лише на підставі первинних бухгалтерських документів, а поряд з ними, на підставі звітів за перший та другий квартал 2007 року, що є порушенням та необєктивно відображає реальну ситуацію.

Податок на додану вартість та штрафні санкції в сумі 284415,00 грн. нараховані позивачці в порушення підпункту 5.1.19 пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки нею як субєктом підприємницької діяльні здійснювалися операції, які є передумовою приватизації земельних ділянок і земельних паїв, що відповідно до вказаної норми Закону звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

У звязку з викладеним позивачка та її представник просили суд задовольнити позов в повному обсязі, визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.10.2010 року № /0 та № /0.

Представники відповідача проти позову заперечили та, кожен окремо, пояснили суду, що у вересні 2010 року на підставі постанови слідчого відділу управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області проведена позапланова комплексна документальна перевірка дотримання вимог законодавства про оподаткування субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1. За результатами перевірки встановлені порушення вимог статті 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»від 03.07.1998 року № 727/98 (зі змінами та доповненнями); ст.ст. 13,14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»від 26.12.1992 року № 13-92 (зі змінами та доповненнями); ст.ст. 13,14 Інструкції «Про прибутковий податок з громадян»(«Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», затвердженої наказом ГДПІ від 21.04.1993 року № 64 (зі змінами і доповненнями); пункту 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 року № 889-IV (зі змінами та доповненнями) внаслідок чого донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2007 2009 роки в сумі 101295,23 грн. Крім того, перевіркою встановлені порушення підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2; підпункту 7.2.8 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7; пунктів 9.4, 9.6 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (зі змінами і доповненнями); підпункту «а» 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-III (зі змінами та доповненнями, далі Закон № 2181) в результаті чого донараховано податку на додану вартість в сумі 189550,00 грн. за період з 07.01.2008 року до 31.12.2009 року. За допущені порушення передбачено застосування штрафних санкцій згідно статті 17 Закону № 2181.

20.09.2010 року за наслідками перевірки складний акт за № 15648/17-3/НОМЕР_1 та 01.10.2010 року винесені податкові повідомлення-рішення №/0 та №/0, відповідно до яких ОСОБА_1 зобовязано сплатити податок з доходів фізичних осіб в сумі 101295,23 грн.; податок на додану вартість: за основним платежем в сумі 189550,00 грн. та штрафними санкціями в сумі 94865,00 грн., а всього ПДВ в сумі 284415,00 грн.

Представники відповідача вважають податкові повідомлення-рішення винесеними відповідно до вимог закону, тому просили суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, судом установлено наступне.

Відповідно до акту позапланової комплексної документальної перевірки дотримання вимог законодавства про оподаткування субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 від 20.09.2010 року за № 15648/17-3/НОМЕР_1 встановлені порушення вимог статті 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»від 03.07.1998 року № 727/98 (зі змінами та доповненнями); ст.ст. 13,14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»від 26.12.1992 року № 13-92 (зі змінами та доповненнями); ст.ст. 13,14 Інструкції «Про прибутковий податок з громадян»(«Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», затвердженої наказом ГДПІ від 21.04.1993 року № 64 (зі змінами і доповненнями); пункту 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 року № 889-IV (зі змінами та доповненнями) внаслідок чого донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2007 2009 роки в сумі 101295,23 грн. Крім того, перевіркою встановлені порушення підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2; підпункту 7.2.8 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7; пунктів 9.4, 9.6 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (зі змінами і доповненнями); підпункту «а»4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-III (зі змінами та доповненнями, далі Закон № 2181) в результаті чого донараховано податку на додану вартість в сумі 189550,00 грн. за період з 07.01.2008 року до 31.12.2009 року.

Разом з тим, висновок у вказаному акті перевірки про перевищення ОСОБА_1 у 2007 році обсягу виручки понад 500 тис. грн. зроблено на підставі звітів субєкта підприємницької діяльності фізичної особи за перший та другий квартал 2007 року та за друге півріччя цього ж року на підставі досліджених у ході перевірки виписок з її банківського рахунку. Первинні документи за перше півріччя 2007 року не досліджувалися, оскільки на момент податкової перевірки минули встановлені підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України № 2181 строки давності щодо права податкового органу самостійно визначати суму податкових зобовязань платника податку.

В акті перевірки також зазначено, що позивачка протягом 2007 2009 років здійснювала господарську діяльність, а саме проводила землевпорядні, землеоціночні, топогеодезичні та картографічні роботи на підставі відповідної ліцензії. Однак, у ході перевірки не досліджувалися укладені з замовниками договори на виконання робіт, акти здачі-прийняття робіт тощо. Тому, під час перевірки не вирішувалося питання щодо можливості сплати позивачкою податку на додану вартість за нульовою ставкою, відповідно до вимог підпункту 5.1.19 пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР.

В судовому засіданні встановлено, що договори із замовниками на виконання землевпорядних, землеоціночних, топогеодезичних та картографічних робіт, акти здачі-прийняття робіт та інші первинні документи господарської діяльності позивачки були вилучені у неї працівниками слідчого відділу управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області в ході обшуку під час розслідування кримінальної справи. Тому, вони не могли бути подані нею працівникам податкової інспекції для дослідження в ході проведення податкової перевірки.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 01.10.2010 року № /0 на підставі акта перевірки від 20.09.2010 року за № 15648/17-3/НОМЕР_1 встановлені порушення вимог статті 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»від 03.07.1998 року № 727/98 (зі змінами та доповненнями); ст.ст. 13,14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»від 26.12.1992 року № 13-92 (зі змінами та доповненнями); ст.ст. 13,14 Інструкції «Про прибутковий податок з громадян»(«Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», затвердженої наказом ГДПІ від 21.04.1993 року № 64 (зі змінами і доповненнями); пункту 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 року № 889-IV (зі змінами та доповненнями) внаслідок чого донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2007 2009 роки в сумі 101295,23 грн.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 01.10.2010 року № /0 на підставі акта перевірки від 20.09.2010 року за № 15648/17-3/НОМЕР_1 встановлені порушення підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2; підпункту 7.2.8 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7; пунктів 9.4, 9.6 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (зі змінами і доповненнями); підпункту «а»4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-III (зі змінами та доповненнями, далі Закон № 2181) в результаті чого донараховано податку на додану вартість за період з 07.01.2008 року до 31.12.2009 року за основним платежем в сумі 189550,00 грн., штрафними санкціями в сумі 94865,00 грн., а всього ПДВ в сумі 284415,00 грн.

Оглянутими в судовому засіданні договорами, укладеними позивачкою із замовниками протягом 2007 2009 років, актами здачі-приймання проектних робіт за цей же період установлено, що нею виконувалися роботи щодо складання технічної документації, що посвідчує право власності на земельні ділянки, тобто, надавалися послуги, отримання яких відповідно до законодавства є передумовою приватизації присадибних ділянок та земельних паїв.

Відповідно до заяв ОСОБА_5 від 12.12.2006 року, 07.12.2007 року та 12.12.2008 року вона як субєкт підприємницької діяльності фізична особа протягом 2007 2009 років перебувала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку серії Ж № 834610 субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 обрано вид діяльності використання геодезичних, землевпорядних, оціночних робіт.

Звітом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 від 02.01.2008 року за четвертий квартал 2007 року задекларовано обсяг виручки за 2007 рік в розмірі 423195,6 тис. грн. Відповідно до звіту від 03.01.2009 року за четвертий квартал 2008 року обсяг виручки протягом 2008 року склав 482130,00 грн. Звітом від 04.01.2010 року за четвертий квартал 2009 року підтверджено обсяг виручки за 2009 рік в розмірі 165000,00 грн.

Крім того, обсяг виручки за 2007 рік, вказаний у звіті позивачки за цей рік, підтверджується дослідженими в судовому засіданні виписками з її банківського рахунку в ПАТ «Фольксбанк».

Вказані в акті перевірки від 20.09.2010 року за № 15648/17-3/НОМЕР_1 обсяги виручки платника податку субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 протягом 2007 2009 років не підтверджені первинними документами. Разом з тим, дані щодо обсягу виручки протягом 2007 2009 років, вказані ОСОБА_1 в зазначених вище звітах не спростовані актом перевірки.

Відповідно до вимог частини 1 стаття 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-III установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів).

Статтею 1 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»установлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до вимог статті 2 вказаного Указу Президента України мають право самостійно обирати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Згідно статті 5 Указу Президента України у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку і звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Нормами статті 6 цього ж Указу встановлено, що субєкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків і зборів (обовязкових платежів): податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб субєктів малого підприємництва).

Відповідно до вимог підпункту 5.1.19 пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР звільняються від оподаткування операції з безоплатної приватизації житлового фонду, включаючи місця загального користування (у тому числі підвали та горища) у багатоквартирних будинках, присадибних ділянок та земельних паїв відповідно до законодавства, а також з надання послуг, отримання яких відповідно до законодавства є передумовою приватизації такого житлового фонду, присадибних ділянок та земельних паїв.

Крім того, згідно діючої станом на 2007 2008 роки редакції статті 7 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000 року № 79 до реєстру платників ПДВ заносяться: а) юридичні та фізичні особи, які відповідно до чинного законодавства зобовязані зареєструватися як платники податку на додану вартість, а також особи, які виявили бажання зареєструватися як платники податку на додану вартість; б) особи, які згідно з Указом Президента України від 28 червня 1999 року № 746/99 «Про внесення змін до Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва», сплачуючи єдиний податок за ставкою єдиного податку у розмірі 10 відсотків від суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), порушили вимоги, установлені статтею 1 Указу (середньооблікова чисельність працюючих перевищила 50 осіб або обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік перевищив 1 млн. гривень), зобовязані подати до органу державної податкової служби заяву про реєстрацію як платника податку на додатну вартість починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Отже, аналізуючи вказані вище норми, суд дійшов висновку про те, що субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1, надаючи послуги, отримання яких відповідно до законодавства є передумовою приватизації присадибних ділянок та земельних паїв відповідно до вимог підпункту 5.1.19 пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість»звільнялася від сплати податку на додану вартість. Крім того, обовязку зареєструватися платником ПДВ у неї також не було враховуючи вимоги діючої на той момент редакції статті 7 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000 року № 79.

Що стосується вказаного у акті перевірки від 20.09.2010 року за № 15648/17-3/НОМЕР_1 перевищення обсягів виручки платника податку субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 протягом 2007 2009 років суми 500 тис. грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення

господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Тому, суд приймає до уваги позицію позивачки та її представника щодо того, що висновки контролюючого органу за результатами документальної перевірки повинні ґрунтуватися лише на досліджених первинних документах, зокрема тих, що підтверджують факти отримання грошових коштів субєктом підприємницької діяльності.

Враховуючи те, що висновки контролюючого органу про перевищення ОСОБА_1 розміру виручки понад 500 тис. грн. за 2007 рік ґрунтувалися не лише на даних первинних документів виписках з банківських рахунків, а й на звітах за перший та другий квартали цього року, не підтверджених первинними документами (банківськими виписками, книгою обліку доходів та витрат тощо) суд не може вважати їх достовірними.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні представники відповідача не довели висновки акту перевірки від 20.09.2010 року за № 15648/17-3/НОМЕР_1 щодо перевищення протягом 2007 2009 років субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 обсягів виручки понад 500 тис. грн. та не подали суду письмових доказів первинних документів, на яких ґрунтувалися б такі висновки. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позапланова комплексна документальна перевірка дотримання вимог законодавства про оподаткування субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 проводилася лише на підставі документів, поданих слідчим відділом управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області. Однак, як встановлено судом, в ході перевірки не були досліджені усі первинні документи господарської діяльності позивачки. Тому, висновки перевірки не можуть бути обєктивними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що прийняті на підставі акту позапланової комплексної документальної перевірки дотримання вимог законодавства про оподаткування субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 від 20.09.2010 року за № 15648/17-3/285981152 податкові повідомлення-рішення від 01.10.2010 року №/0 та №/0 не відповідають фактичним обставинам справи, винесені в порушення вимог податкового законодавства, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином, на користь позивачки слід стягнути з Державного бюджету України понесені нею судові витрати в сумі 85,00 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 94, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Івано-Франківську від 01.10.2010 року № /0 та № /0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідент. № НОМЕР_1) судові витрати в сумі 85 (вісімдесят пять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Бобров Ю.О.

Постанова в повному обсязі складена 14.01.2011 року.