Справа № 826/826/14
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/800/28889/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішень, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У травні 2015 року Підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» (далі - позивач також ПІІ «АМІК Україна») звернулося до суду із позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, на підставі запиту прокуратури м. Києва від 11 грудня 2013 року № 07/1/1-968вих-13, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Підприємством з іноземними інвестиціями «Лукойл-України» на об'єкті будівництва «Автозаправна станція «Лукойл» на вул. Великій Васильківській, 139 (вул. Червоноармійська, 139) у Печерському районі м. Києва», за результатами якої 25 грудня 2013 року складено акт (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено, що автозаправочна станція «Лукойл» експлуатується на підставі зареєстрованої Інспекцією замовнику ПІІ «Лукойл-Україна» декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26 листопада 2012 року № КВ6, після виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва «Реконструкція приміщень будівлі автозаправочної станції по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва» на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт від 31 травня 2012 року № КВ3.

Автозаправочна станція є об'єктом підвищеної небезпеки і на підставі «Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557 «Про затвердження Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності», ДБН В1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» та додатку М ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» має клас наслідків (відповідальності) СС3 і відноситься до V категорії складності.

На думку відповідача, позивач виконував будівельні роботи з реконструкції приміщень будівель автозаправочної станції по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва без дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги пункт 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що належить до V категорій складності здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Зважаючи на зазначене АЗС «Лукойл» за вказаною адресою експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено вимоги частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». При чому вказану нежитлову будівлю відповідач відніс до V категорії складності на підставі класу наслідків такого об'єкта будівництва.

Внаслідок встановлених правопорушень, відповідачем винесено наступні рішення:

припис від 25 грудня 2013 року з вимогами заборонити експлуатацію АЗС «Лукойл» за адресою вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва з 26 грудня 2013 року до усунення порушень та усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку до 31 січня 2014 року;

наказ від 25 грудня 2013 року №73 «д», яким скасовано реєстрацію декларацій про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень будівлі автозаправної станції по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва», зареєстрованої №КВ3 від 31 травня 2012 року та про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень будівлі автозаправної станції по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва», зареєстрованої №КВ6 від 26.11.2012;

постанова від 09 січня 2014 року №07/14/7/26-37/0901/02/3, якою на підставі абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф у розмірі 1 096 200 гривень;

постанова від 09 січня 2014 року №08/14/7/26-37/0901/02/3, якою на підставі абз. 5 пункту 5 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф у розмірі 1 096 200гривень.

Позивач вважає, що вказані вище рішення є протиправними, оскільки згідно зареєстрованих декларацій позивачем здійснена реконструкція не АЗС, а лише окремих її приміщень будівлі, що підтверджується договором підряду від 21 червня 2012 року №12/995, також автозаправну станцію безпідставно віднесено до об'єктів V категорії складності, а тому просив визнати протиправним та скасувати припис від 25 грудня 2013 року, визнати протиправним та скасувати наказ від 25 грудня 2013 року № 73 «д», визнати протиправним та скасувати постанови від 09 січня 2014 року №.07/14/7/26-37/0901/02/3, №08/14/7/26-37/0901/02/3.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2015 року, позовні вимоги задоволено.

У касаційній скарзі управління Державна архітектурно-будівельна інспекція України, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та постановити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У своїх запереченнях представник позивача вважає касаційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення судів без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першої статі 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до абзацу шостого пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів V категорії складності, суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Відповідно до абзацу третього пункту 5 частини другої 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах V категорії складності суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Тобто, з наведених норм вбачається, що до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат може бути притягнуто суб'єктів містобудування у випадку експлуатації або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації або виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання виключно стосовно об'єктів V категорії складності.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою вирішення питання чи здійснювались на будівлі операторної автозаправного комплексу за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 139, роботи з реконструкції, переоснащення, інші будівельні роботи, що потребують спеціального дозволу, та визначення категорії складності об'єкта будівництва, судом першої інстанції призначено будівельно-технічну експертизу.

За результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи, 19 грудня 2014 року складено висновок експертів №7727/14-42, згідно якого судовими експертами Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (далі по тексту - висновок експертів) встановлено, що на АЗС здійснювались будівельні роботи з реконструкції будівлі операторної, які потребують оформлення дозвільної документації, а саме - зміна геометричних розмірів, перепланування, улаштування інженерних мереж, благоустрій.

Будівельні роботи з реконструкції будівлі виконано у період з 31 травня 2012 року по 26 листопада 2012 року за наявності необхідної дозвільної документації, а саме «Декларація про початок виконання будівельних робіт» № КВ 3 від 31 травня 2012 року та «Декларація про готовність об'єкта до експлуатації» № КВ6 від 26 листопада 2012 року.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до частини першої та другої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень будівлі автозаправної станції по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва» за №КВ3 від 31 травня 2012 року та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень будівлі автозаправної станції по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва» за №КВ6 від 26 листопада 2012 року.

Однак, відповідно до наказу Інспекції ДАБ № 73 "д" від 25 грудня 2013 року скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень будівлі автозаправної станції по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва» за №КВ3 від 31 травня 2012 року та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень будівлі автозаправної станції по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі м. Києва» за №КВ6 від 26 листопада 2012 року.

Водночас судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач, перевіривши повноту даних, зазначених у вказаних деклараціях, зареєстрував їх за №КВ3 від 31 травня 2012 року та №КВ6 від 26 листопада 2012 року.

Згідно приписів частини 2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначені у частині 1 статті 34 цього Закону документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Поряд з цим, здійснивши системний аналіз правових норм, викладених у статтях 34, 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і суд касаційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що на дату реєстрації (31.05.2012р. та 26.11.2012р.) декларацій про початок виконання підготовчих робіт та про готовність об'єкта до експлуатації законодавством не було передбачено процедури скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації, декларації про початок виконання підготовчих (будівельних) робіт, у зв'язку з чим, у відповідача були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного наказу №73 «д» від 25 грудня 2013 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011року № 557, визначено, що до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак:

1) згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки;

2) розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб;

3) становлять можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом;

4) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що доказів та характеристик того, що спірний об'єкт будівництва має бути кваліфікований як об'єкт V категорії складності та є: об'єктом підвищеної небезпеки; розрахований на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб; становить можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом; у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: може спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат, або може призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення або призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення,- матеріали справи не містять.

При цьому, навпаки, висновком експертів підтверджено, що будівля операторної автозаправного комплексу, розташована по вул. Велика Васильківська, 139 у Печерському районі міста Києва, відноситься до ІІ категорії складності.

Визначення інспекцією класифікації об'єкта - V категорії складності є безпідставним та як наслідок неправомірним застосування штрафних санкцій.

Щодо правомірності прийнятого припису колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абзацом 3 пунктом 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи інспекції державного-будівельного контролю можуть, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 8 пункту 9 статті 41 вказаного Закону посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Отже, заборона експлуатації закінчених будівництвом об'єктів можлива лише за вмотивованим рішенням керівника Інспекції.

Однак, в матеріалах справи таке рішення відсутнє.

З огляду на викладене, враховуючи те що законом не передбачено заборона експлуатації реконструйованих будівель шляхом винесення припису про усунення порушення вимог законодавства, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій що оскаржувані рішення відповідача прийняті неправомірно, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими. Суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, тому висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційних скаргах, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 220?, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко