Справа № 200/7815/15-а
Суддя: Циганков В. О.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/7815/15-а
Провадження № 2а/200/178/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Циганкова В.О.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , треті особи Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, Красногвардійсько-Кіровський об`єднаний районний військовий комісаріат, Державна міграційна служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , треті особи Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, Красногвардійсько-Кіровський об`єднаний районний військовий комісаріат, Державна міграційна служба України, у якому просив:

- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як за особою, яка потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України, а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як за особою, яка потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України;

- зобов`язати Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- зобов`язати Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийти рішення щодо внесення до облікової картки військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформації щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- зобов`язати Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийти рішення щодо видання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового квитка офіцера запасу із відміткою на двадцятій та/або двадцять першій сторінці про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- визнати право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вільний перетин кордону України у період проведення мобілізації на усій території України чи в окремих її частинах.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України, а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України, у зв`язку з чим він має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, проте, на обґрунтовані звернення позивача від 22.12.2014 та 13.03.2015, відповідач не відреагував та жодної відповіді не надав, що і стало підставою для звернення до суду.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, розглянувши подані документи і матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду від 14.11.2014, яке набрало чинності 26.11.2014, у справі № 200/18078/14-ц (провадження № 2/200/4178/2014), було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та:

- визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особою, яка потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України;

- визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , єдиною особою, що здійснює постійний догляд за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України;

- зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювати постійний догляд за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом: забезпечення харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); оплату за рахунок Замовника комунальних послуг, інших платежів; надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення Замовника всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо; виконання додаткових доручень Замовника, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом.

ОСОБА_1 22.12.2014 звернувся до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою щодо:

- визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України;

- надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особою, що його потребує, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- внесення до облікової картки військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформації щодо надання відстрочки від призову на військову службу на підставі ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII;

- видання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового квитка офіцера запасу із відміткою на двадцятій та/або двадцять першій сторінці про надання відстрочки від призову на військову службу на підставі ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду від 25.02.2015, яке набрало законної сили 11.03.2015, у справі № 200/18078/14-ц (провадження № 2/200/4178/2014) було:

-визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою, яка потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України;

-визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , єдиною особою, що здійснює постійний догляд за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як за особою, яка потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України;

-зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювати постійний догляд за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом: забезпечення харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); оплату за рахунок Замовника комунальних послуг, інших платежів; надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення Замовника всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо; виконання додаткових доручень Замовника, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом.

ОСОБА_1 13.03.2015 направив на адресу Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 копію додаткового рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2015 року у справі № 200/18078/14-ц разом із заявою з вимогами, аналогічними до заяви від 22.12.2014.

З матеріалів справи та пояснень позивача, які не спростовані відповідачем, вбачається, що станом на момент розгляду справи в суді, жодної відповіді від відповідача на адресу позивача не надійшло.

Так, військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території (п. 1 Положення про військові комісаріати (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 за № 389).

Відповідно до п. 9 Положення про військові комісаріати (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 за № 389) військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції військових комісаріатів, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (затверджена Наказом Міністра оборони України 03.12.2005 № 722, в Міністерстві юстиції України 16.12.2005 за № 1512/11792) встановлює порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, у командуваннях видів Збройних Сил України, об`єднаннях, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - органи військового управління) та визначає порядок контролю за його дотриманням.

З огляду на те, що військові комісаріати є місцевими органами військового управління, треба зробити висновок, що вони є установами Збройних Сил України, у зв`язку з чим на них розповсюджує свою дію Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.

Згідно п. 2.14 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень:

прийняти до провадження;

передати на вирішення до іншого органу військового управління;

надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, про що одночасно повідомляється заявнику;

залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України «Про звернення громадян».

У п. 3.4 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України визначено, що термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється з дня, наступного за днем, з якого починається строк (таким днем є день їх надходження та реєстрації в органі військового управління), до дня направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Відповідно до вимог п. 3.5 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Отже, суд приходить до висновку, що зі сторони відповідача вчинено стосовно позивача протиправну бездіяльність, щодо ненадання відповіді суб`єктом владних повноважень на звернення ОСОБА_1 від 22.12.2014 та від 13.03.2015 у встановлені законодавством України строки.

Відповідно до змісту ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно положень ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абзац 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Так, Президентом України з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України було винесено Указ «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 № 15/2015, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 № 113-VIII.

Відповідно до п. 1 Указу «Про часткову мобілізацію» постановлено оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію (далі - мобілізація) у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Також п. 3 Указу «Про часткову мобілізацію» постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та поставку транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

Мобілізаційний план сукупність документів, які визначають зміст, обсяги, виконавців, порядок і строки здійснення заходів щодо мобілізаційного розгортання Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, системи забезпечення життєдіяльності населення на функціонування в умовах особливого періоду (абзац 7 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно змісту ч. 1 ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, Президент України визначає структуру та затверджує мобілізаційний план України на особливий період, Положення про мобілізаційну підготовку Збройних Сил України, інших військових формувань, Положення про порядок проведення мобілізації в Україні.

Особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII має назву «Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації».

У даній статті визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави (ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII).

Аналогічна за своїм правовим змістом норма міститься і у Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо підстав для звільнення військовослужбовців.

У ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці:

1) з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини:

а) жінки, які мають дитину (дітей) віком до 16 років, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу;

в) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;

г) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини:

виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дитини віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи;

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;

наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

д) у зв`язку з проведенням організаційних заходів у порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, за умови завершення виконання визначених завдань;

е) через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання його таким, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Зі змісту п. 9 Положення про військові комісаріати вбачається, що військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних, у тому числі резервістів, а також облік громадян, які брали участь у бойових діях, та осіб, які стали інвалідами під час проходження військової служби.

Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України (затверджена Наказом Міністерства оборони України 26.05.2014 № 333, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.06.2014 за № 611/25388) визначає організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах.

Відповідно до змісту п. 2.3 розділу І Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, військовозобов`язані, призвані на спеціальні збори, обліковуються в книзі алфавітного обліку особового складу та книзі алфавітного обліку офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, а на навчальні збори - за іменними списками, обліково-послужними картками і особовими справами.

Згідно п. 1.1 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

У п. 1.2 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому на мирний час встановлено, що для обліку особового складу в особливий період використовуються:

на особовий склад, який проходив військову службу у Збройних Силах, - облікові документи, які велися на нього в мирний час;

на особовий склад, призваний із запасу у разі оголошення мобілізації:

на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу - особові справи та послужні картки, отримані з військових комісаріатів;

на сержантів і солдатів обліково-послужні картки, вилучені з їхніх військових квитків.

Отже, оскільки ОСОБА_1 є особою, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, то суд вважає за необхідне зобов`язати Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийти рішення щодо внесення до облікової картки (та інших документів обліку особового складу в особливий період) військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформації щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

У п. 1 Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу (затверджено Указом Президента України від 25 травня 1994 року № 263/94) встановлено, що військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що визначає належність його власника до військової служби, служби в запасі та військового обов`язку.

Зі змісту п. 4 Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу вбачається, що військовий квиток являє собою зшиту внакидку нитками книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з твердої обрізної з закругленими кутами обкладинки, обтягнутої бумвінілом темно-зеленого кольору, і 32-х сторінок.

Усі сторінки військового квитка пронумеровані та мають захисну сітку кольору хакі. На кожній сторінці вертикально нанесено орнамент, у центрі якого на першій сторінці зображено Державний Герб України, а на всіх інших видруковано літери «МО». Внизу на першій, четвертій, п`ятій, восьмій, дев`ятій, дванадцятій, тринадцятій, шістнадцятій, сімнадцятій, двадцятій, двадцять першій, двадцять четвертій, двадцять п`ятій, двадцять восьмій, двадцять дев`ятій та тридцять другій сторінках перфоровано серію та номер квитка

У верхній частині лицьового боку обкладинки військового квитка зображено Державний Герб України. Під ним - напис «Військовий квиток», нижче - напис «Міністерство оборони України».

На внутрішньому лівому боці обкладинки квитка у верхній частині зображено Державний Герб України на фоні Державного Прапора України. На цей бік обкладинки заносять прізвище, ім`я та по батькові власника квитка, дату видачі та військовий комісаріат, що видав квиток. Нижче відведено місце для підпису військового комісара, фотокартки розміром 35 х 45 мм та підпису власника квитка. Записи засвідчуються гербовою мастиковою печаткою військового комісаріату, що видав квиток. На першу сторінку заносять число, місяць, рік і місце народження, дані про освіту, основну цивільну спеціальність та сімейний стан власника квитка.

Друга - дванадцята сторінки призначені для запису про належність власника квитка до військової служби, а тринадцята - п`ятнадцята - про облік у запасі. На шістнадцятій і сімнадцятій сторінках роблять записи про дозвіл на носіння зброї, вісімнадцятій - відомості про щеплення, дев`ятнадцятій - двадцять першій - про видачу та вилучення мобілізаційних приписів, а на двадцять другій - двадцять п`ятій - відмітки про військовий облік.

Двадцять шоста - двадцять восьма сторінки призначені для службових відміток, на двадцять дев`ятій - тридцять другій надруковано правила військового обліку громадян України та порядок видачі, обміну військового квитка і користування ним.

На внутрішньому правому боці обкладинки біля згину наклеєно смужку паперу чи тканини завширшки 10 мм для вміщення мобілізаційних приписів.

На підставі викладеного вище, суд зобов`язує Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийти рішення щодо видання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового квитка офіцера запасу із відміткою на двадцятій та/або двадцять першій сторінці про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Також слід зазначити, що ч. 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-VI встановлено, що на Державну прикордонну службу України (далі ДПС) відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону;

2) діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень;

4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання;

5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань;

6) він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості - до з`ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей;

8) щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі;

9) він перебуває під адміністративним наглядом міліції - до припинення нагляду.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Отже, з огляду на викладене суд визнає право ОСОБА_1 на вільний перетин кордону України у період проведення мобілізації на усій території України чи в окремих її частинах.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України, з огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З огляду на викладене, а також факт відстрочення сплати судового збору до моменту винесення судового рішення у справі, суд вважає за необхідне віднести судовий збір за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 88, 94, 128, 155, 158-163, 167, 267 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , треті особи Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, Красногвардійсько-Кіровський об`єднаний районний військовий комісаріат, Державна міграційна служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, проводити без участі позивача задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як за особою, яка потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України, а також єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як за особою, яка потребує постійного догляду, відповідно до законодавства України.

Зобов`язати Військового комісара Дніпропетровського обласного військового комісаріату Миронова Юрія Васильовича прийняти рішення про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Зобов`язати Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийти рішення щодо внесення до облікової картки (та інших документів обліку особового складу в особливий період) військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформації щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Зобов`язати Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийти рішення щодо видання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового квитка офіцера запасу із відміткою на двадцятій та/або двадцять першій сторінці про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, що зайнята постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Визнати право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вільний перетин кордону України у період проведення мобілізації на усій території України чи в окремих її частинах.

Судовий збір віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Суддя В.О. Циганков