Справа № 8324/11/2070
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2011-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 вересня 2011 р. № 2-а- 8324/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Волошина Д.А.

за участю секретаря судового засідання Коваленко Н.В.

представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "LEGIO" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова про визнання дій протиправними та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальність "LEGIO" , з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова , в якому з урахуванням уточнень просить суд, скасувати рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова у формі наказу № 327 від 16.03.2011 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "LEGIO", визнати протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "LEGIO" в результаті якої було складено акт № 432/23-304/32947782 від 28.03.2011 року; визнати відсутньою у ДПІ у Ленінському районі м. Харкова компетенції по визнанню неможливості реального здійснення фінансово - господарських операцій ТОВ "LEGIO" та ведення ним господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України за період з 01.12.2010 р. по 31.01.2011 р.; визнати відсутньою у ДПІ у Ленінському районі м. Харкова компетенції на визнання правочинів укладених ТОВ "LEGIO" такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, та такими, що укладені з порушенням 1, 5 ст. 203, п. 1,2 ст. 215, ст. 228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів; визнати протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Харкова щодо викладення в акті документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "LEGIO" № 432/23-304/32947782 від 28.03.2011 року наведених в ньому висновків про - неможливість реального здійснення фінансово - господарських операцій ТОВ "LEGIO" та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіреному періоді в зв'язку з тим, що у ланцюгу постачання ТОВ "LEGIO" наявні підприємства у яких відсутні основні засоби (складські приміщення, виробничі потужності) для здійснення будь-якого виду діяльності, та які не декларують валові доходи та податкові зобов'язання з ПДВ у зв'язку з поставками товарів, робіт, послуг, згідно до частини 1, 5 ст. 203, п. 1,2 ст. 215, ст. 228 ЦК України, зазначені угоди за грудень 2010 р. та січень 2011 р. мають ознаки нікчемності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем не було додержано вимог діючого законодавства при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються обєктивними даними. Правильність формування позивачем податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобовязань з податку на прибуток підтверджується первинними документами, які не були досліджені відповідачем при формуванні ним незаконних висновків акту перевірки. Також позивач зазначив, що наказ на проведення перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки він не отримував, отже йому взагалі не було відомо про проведення перевірки. Позивач посилався на відсутність у відповідача компетенції та правових підстав, встановлювати порушення ст. 203, 215, 216, 228 ЦК України.

Відповідач, Державна податкова інспекція в Ленінському районі м. Харкова, проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. На адресу позивача було направлено запит про необхідність подання документів. В подальшому на адресу позивача направлено наказ № 327 від 16.03.2011 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "LEGIO" та повідомлення про запрошення від 16.03.2011 року № 9. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення ч. 1, 5 ст. 203, п.1,2 ст. 215, ст. 228 ЦК України у звязку з чим угоди за грудень 2010 року, січень 2011 року мають ознаки нікчемності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у запереченні на позов.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що на підставі наказу Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Харкова № 327 від 16.03.2011 року проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ "LEGIO" в частині правомірності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.12.2010 року по 31.01.2011 року та в частині правомірності нарахування валових доходів та валових витрат з податку на прибуток за період з 01.12.2010 року по 31.01.2011 року, за результатами якої складено акт перевірки № 432/23-304/32947782 від 28.03.2011 року.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені субєктом владних повноважень в основу рішення про призначення спірної перевірки, а також дій по проведенню спірної перевірки на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Правовідносини з приводу проведення органами державної податкової служби України документальних невиїзних позапланових перевірок передбачені ст. 79 Податкового кодексу України, відповідно до якої документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст.79); документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п.79.2 ст.79).

З положень наведеної статті Податкового кодексу України слідує, що рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки може бути прийняте податковим органом лише в разі існування підстав, котрі передбачені ст. 77, 78 Податкового кодексу України.

Оглянувши копію наказу № 327 від 16.03.2011 року (а.с.36), суд зазначає, що наказ містить посилання на положення ст. ст. 78, 79 Податкового кодексу України. З акту перевірки вбачається, що фактичною підставою для призначення спірної перевірки відповідач вказав ненадання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, а юридичною підставою є п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Запит органу державної податкової служби, оформлений листом № 1391/10/310 від 11.03.2011 року, був направлений позивачу рекомендованим листом 14.03.2011 року та вручений позивачу 18.03.2011 року, що підтверджується повідомленням про вручення. (а.с. 52-54).

Отже зазначений вище запит, отриманий позивачем 18.03.2011 року, вже після прийняття наказу від 16.03.2011 року на проведення спірної перевірки. 29.03.2011 року в межах десяти робочих днів, з дня отримання запиту ТОВ "LEGIO" було надано відповідь на запит податкового органу про неможливість подання документів. Кінцевий строк надання письмових пояснень та документального підтвердження по суті отриманого запиту 01.04.2011 року.

Наказ № 327 від 16.03.2011 року та повідомлення № 9 від 16.03.2011 року про запрошення на перевірку надіслані на адресу позивача рекомендованим листом 18.03.2011 року (а.с. 55,56) та вручені позивачу 21.03.2011 року, що підтверджується повідомленням про вручення. (а.с.37)

Розглядаючи справу, суд враховує, що відсутність відповіді платника податків на письмовий запит податкового органу є підставою для призначення перевірки діяльності платника податків згідно з п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, яким передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється в разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Аналізуючи положення наведеної норми матеріального права в кореспонденції з приписами ст.42 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки може бути прийнято податковим органом лише в разі одночасної наявності таких умов: 1) належного складення податковим органом і направлення на адресу платника податків обовязкового письмового запиту, 2) фактичного отримання платником податків такого запиту, тобто вручення запиту під підпис посадовій (службовій) особі платника податків або уповноваженому представнику платника податків чи повернення до податкового органу поштового повідомлення про вручення такого запиту платнику податків, 3) сплив строку в 10 робочих днів від дня отримання платником податків письмового запиту податкового органу, 4) ненадання платником податків до податкового органу письмових пояснень та документальних підтверджень по суті отриманого запиту.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд доходить висновку, що наказ № 327 від 16.03.2011 року про проведення перевірки було прийнято субєктом владних повноважень за відсутності передбачених законом підстав, а саме: 1) на момент призначення перевірки запит податкового органу позивачем не було отримано, 2) не сплив десятиденний строк на надання письмових пояснень та документального підтвердження по суті отриманого запиту.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна податкова інспекція є органом державної влади і відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми конституції України, вимогам Податкового кодексу України. Право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

За таких обставин, зазначений наказ не відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України та підлягає скасуванню.

Перевірка проведена без наявності підстав передбачених законом, до закінчення спливу десятиденного строку для надання письмових пояснень та документального підтвердження по суті отриманого запиту, а отже суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог ст. 78 Податкового кодексу України, щодо порядку проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "LEGIO".

При цьому суд зауважує, що спірна перевірка була проведена виключно на підставі даних, зазначених у інформаційних базах та в документах обовязкової податкової звітності платника податків.

Відомості первинних документів, які відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а також дані розрахункових документів, котрі згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» опосередковують рух коштів у безготівковій формі, податковим органом в ході проведення спірної документальної невиїзної перевірки не досліджувались.

Належних та допустимих в розумінні ст.70 КАС України доказів на підтвердження висновку субєкта владних повноважень, що угоди за грудень 2010 р. та січень 2011 р. мають ознаки нікчемності, акт перевірки не містить.

Суд відмічає, що в силу п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Разом з тим, викладені в акті висновки субєкта владних повноважень не ґрунтуються на жодному з визначених ст.83 Податкового кодексу України джерел.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Харкова щодо викладення в акті перевірки наведених в ньому висновків суд зазначає, що враховуючи незаконність проведення перевірки, не потребують оцінки господарські операції позивача та висновки акту перевірки, які до того ж є думкою перевіряючого викладеною в акті. Визнання недійсним дій по проведенню перевірки (друга позовна вимога) охоплює всі дії вчиненні в ході перевірки, в тому числі дії по складанню акту перевірки. Відповідно визнання конкретної дії в ході перевірки в тому числі складання акту перевірки протиправним є фактично повторним визнанням відповідної дії протиправною.

Щодо вимоги позивача про встановлення відсутності компетенції щодо викладення в акті перевірки відповідних висновків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 6 ч.3 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Зазначена норма кореспондує з п. 3 ч. 1 ст. 17 КАС України, відповідно до якої, до компетенції адміністративних судів відносяться спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Із системного аналізу зазначених норм вбачається, що такий спосіб захисту порушених прав, свобод чи інтересів як визнання наявності чи відсутності компетенції, можливий у спорах, між суб'єктами владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивач не є суб'єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України та його вимога про встановлення відсутності компетенції ДПІ у Ленінському районі м.Харкова щодо викладення в акті перевірки відповідних висновків не пов'язана з вимогою щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З урахування вищевикладеного, суд зазначає що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача частково правомірними та такими, що частково ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, а тому підлягають частковому задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що частково суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "LEGIO" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова про визнання дій протиправними та скасування наказу задовольнити частково.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова у формі наказу № 327 від 16.03.2011 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "LEGIO".

Визнати протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "LEGIO" в результаті якої було складено акт № 432/23-304/32947782 від 28.03.2011 року.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2011 року.

Суддя Волошин Д.А.