Справа № 812/1503/15
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1503/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шембелян В.С.,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 районної державної адміністрації Луганської області, першого заступника голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Луганської області ОСОБА_6 про визнання протиправними, нечинними розпоряджень про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи, їх скасування та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

5 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та нечинними розпоряджень першого заступника голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації ОСОБА_6, а саме:

- № 46 кс від 14.08.2015, яким позивачу оголошено догану за невиконання п.10 Плану заходів з підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України у ОСОБА_5 районі;

- № 47 кс від 14.08.2015, яким позивачу оголошено догану за відсутність позивача на робочій нараді 14.08.2015 року без поважних причин;

- № 49 кс від 14.08.2015, яким позивачу оголошено догану за невиконання розпорядження від 13.08.2015 №45кс «Про визначення робочого місця держслужбовців райдержадміністрації» без поважних причин;

- № 92 к від 21.08.2015 щодо звільнення позивача з займаної посади у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, що покладені на нього трудовим договором і правилами внутрішнього розпорядку,

- а також просив зобовязати відповідачів поновити позивача на посаді начальника відділу освіти ОСОБА_5 районної державної адміністрації.

В судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення аналогічні зазначеному в позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 районної державної адміністрації ОСОБА_4 просив приєднати заперечення проти позову до матеріалів справи, не дав своєї згоди на допит його в якості свідка щодо відомих йому обставин складання та підписання актів комісії за його участі, надав пояснення щодо відомих йому фактів як представник.

Другий відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, про час розгляду справи його було повідомлено належним чином, підстав неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надав.

Суд на підставі досліджених доказів встановив наступні обставини справи.

Позивач з 14.05.2003 працює на посаді начальника відділу освіти ОСОБА_5 районної державної адміністрації, на день розгляду справи його не звільнено, що визнають обидві сторони (а.с.49).

З 20.07.2015 по 13.08.2015 позивач перебував у відпустці, на час якої його повноваження виконувала головний спеціаліст відділу ОСОБА_7 (а.с.50,51).

Всі оскаржені розпорядження були підписані відповідачем ОСОБА_6, який на час їх прийняття виконував обовязки голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації як його перший заступник (а.с.193, 194, 101) відповідно до п.17 розділу І функціональних обовязків голови райдержадміністрації, що затверджені розпорядженням голови райдержадміністрації № 9 від 12.01.2015 (а.с.152).

Чинним законодавством встановлені наступні вимоги щодо застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Частиною 1 ст.147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Статтєю 149 КЗпП України передбачено порядок застосування дисциплінарних стягнень. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Тому, суд вважає належним відповідачем у справі саме ОСОБА_5 районну державну адміністрацію, оскільки це є орган, за рішенням голови якого приймається рішення про прийняття та звільнення з посади начальника відділу освіти, відповідно до п.3 функціональних обовязків голови, першого заступника, заступника та керівника апарату ОСОБА_5 районної державної адміністрації, що затверджені розпорядженням голови райдержадміністрації від 12.01.2015 №9 (а.с.148-161).

Судом встановлено, що 14.08.2015 розпорядженням №46 кс позивачу оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків щодо виконання п.10 Плану заходів з підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України у ОСОБА_5 районі (а.с.55).

Всі три оскаржені розпорядження щодо оголошення доган позивачу були прийняті на підставі акту комісії складом з трьох осіб працівників установи відповідача: юрисконсульта ОСОБА_4, начальника загального відділу ОСОБА_8 та головного спеціаліста з кадрової роботи ОСОБА_9

Комісія актом від 14.08.2015, без номеру, зафіксувала факт неналежної роботи відділу освіти райдержадміністрації за результатами проведеної 13.08.2015 наради. А саме щодо невиконання ними п.10 Плану заходів з підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України у ОСОБА_5 районі. Від надання пояснень ОСОБА_2 відмовився (а.с.56).

Як пояснив представник відповідача ОСОБА_4 та показали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ніхто з них не був присутнім на нараді 13.08.2015 року, тому їм не відомо, в чому саме полягало невиконання п.10 Плану заходів з підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України у ОСОБА_5 районі і надати пояснення з цього питання ОСОБА_10 комісія не пропонувала.

Розпорядженням голови райдержадміністрації №398 від 27 липня 2015 року було затверджено план заходів підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України у ОСОБА_5 районі, пункт 10 передбачав проведення конкурсно-розважальної програми для дітей 24.08.2015, відповідальні особи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Строк виконання чи підготовки вказаних заходів в самому розпорядженні не значиться (а.с.65).

Як показали свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_7, станом на 13.08.2015 року була готова Конкурсно-розважальна програма до 24-ї річниці незалежності України у ОСОБА_5 районі і 24.08.2015 року відповідні заходи були проведені (а.с.66-68). ОСОБА_12, яка на час відпустки позивача виконувала його обовязки і приймала участь у нараді 13.08.2015, про необхідність подання програми до наради відповідачі не повідомляли і не вимагали подання вказаної програми, а мова йшла про конкурс «Як зробити історію України цікавою для молоді». Зазначений конкурс мав бути оголошений лише 24.08.2015 року відповідно до п.2 Указу Президента України №360 від 24.06.2015 «Про відзначення 24-ї річниці незалежності України» та п.4 Плану заходів з підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України, що затверджений розпорядженням Кабінету міністрів України від 05.08.2015 року №788-р. із підбиттям підсумків і оголошенням переможців до 25-ї річниці незалежності України у 2016 році (а.с.58-60, 61-64).

Таким чином, судом встановлено, що розпорядження відповідача №398 від 27.07.2015, яким зобовязано відділ позивача підготувати програму заходів, і нарада 13.08.2015, під час якої начебто встановлено факт невиконання вказаного розпорядження мали місце під час знаходження позивача у відпустці і виконання його повноважень іншою особою, тому відповідальною за виконання розпорядження №398 станом на 13.08.2015 була ОСОБА_7 Крім того, відповідачі не представили жодних доказів, а отже не довели факту належного повідомлення відділу освіти про необхідність виконання п.10 Плану заходів з підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України у ОСОБА_5 районі саме до наради 13.08.2015 року. Вказане ж розпорядження №398 не передбачає строку чи графіку його виконання. Сам факт невиконання вказаного розпорядження, що зафіксований у зазначеному вище акті від 14.08.2015, спростовується показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які разом з ОСОБА_4 підписали зазначений акт, хоча на нараді 13.08.2015 не були присутні та, в чому саме полягає невиконання розпорядження №398, пояснити не змогли.

Отже, в судовому засіданні сторона відповідача не довела факту неналежного виконання позивачем посадових обовязків щодо виконання п.10 Плану заходів з підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України у ОСОБА_5 районі.

Тому, оскаржене розпорядження відповідача № 46 кс від 14.08.2015 щодо оголошення позивачу догани за неналежне виконання трудових обовязків є безпідставним, незаконним та підлягає скасуванню.

Також судом встановлено, що 14.08.2015 розпорядженням №47 кс позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що встановлено на підставі акту комісії від 14.08.2015 року щодо відсутності позивача на робочій нараді 14.08.2015 року без поважних причин. (а.с.52).

Комісія актом від 14.08.2015, без номеру, зафіксувала факт відсутності позивача на робочій нараді 14.08.2015 о 8.35 стосовно питань освіти, яка відбулася за участі заступника начальника фінансового управління ОСОБА_13 Від надання пояснень за вказаним фактом ОСОБА_2 відмовився (а.с.54).

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 та показали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ніхто з них не був присутнім на нараді 14.08. 2015 о 8.35, їм не відомо, коли і яким чином було повідомлено позивача щодо необхідності бути присутнім на вказаній нараді, а також мета цієї наради та зміст питань, що підлягали обговоренню. Вони склали вказаний акт на підставі доповідної записки ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_13 стосовно поданої нею доповідної записки від 14.08.2015 (а.с.53) дала наступні показання. 14.08.2015 вона виконувала обовязки начальника фінансового управління, приблизно о 8.30 її викликав ОСОБА_6, надав доручення до виконання, в тому числі щодо фінансування відділу освіти. Чи запрошували на цей час ще будь-кого їй не відомо. Наприкінці робочого дня ОСОБА_6 знов викликав її та запропонував написати доповідну записку. Те, що вранці за її участі була нарада, і що до неї запрошувалися посадові особи відділу освіти, їй стало відомо зі слів ОСОБА_6

Позивач не заперечує факту своєї відсутності на вказаній нараді, однак, заперечує факт належного повідомлення його відповідачем про необхідність бути присутнім на вказаній нараді.

В письмових запереченнях відповідач вказує, що позивача про це повідомив ОСОБА_6 в усній формі. Однак, особисто чи засобами телефонного звязку, не зазначає (а.с.83-86).

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснив, що рішення щодо проведення вказаної наради в письмовій формі не приймалося, це була оперативна нарада, тому в плані роботи відповідача вона не значиться, що також підтверджено роздруківкою вказаного плану, що надана стороною позивача (а.с.164-168).

Телефонограм до відділу освіти з цього приводу не надходило, що підтверджено витягом з журналу реєстрації телефонограм, який оглядався в судовому засіданні (а.с.163).

Інших доказів на підтвердження належного повідомлення позивача про необхідність виконання вказаного усного розпорядження та прибути до наради суду стороною відповідача не надано, а позивач заперечує цей факт.

Таким чином, сторона відповідача не довела факту належного повідомлення позивача щодо необхідності зявитися на робочу нараду о 8.30 14.08.2015, а, отже, суд не знаходить підстав для встановлення вини позивача у невиконанні вказаного розпорядження. Та, відповідно, суд приходить до висновку щодо відсутності у відповідача законних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неявку до вказаної наради.

Тому, оскаржене розпорядження відповідача № 47 кс від 14.08.2015 щодо оголошення позивачу догани за порушення трудової дисципліни щодо відсутності позивача на робочій нараді 14.08.2015 року без поважних причин є безпідставним, незаконним та підлягає скасуванню.

Розпорядженням від14.08.2015 №49 кс позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що встановлено на підставі акту комісії від 14.08.2015 року щодо відсутності позивача на робочому місці, яке визначене розпорядженням голови райдержадміністрації від 13.08.2015 №45кс «Про визначення робочого місця держслужбовців райдержадміністрації» без поважних причин. (а.с.71).

Комісія актом від 14.08.2015, без номеру, зафіксувала факт невиконання держслужбовцями відділу освіти ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розпорядження ОСОБА_6 № 45 кс від 13.08.2015 «Про визначення робочого місця держслужбовців райдержадміністрації» та відсутності їх на вказаному робочому місці, а саме в кабінеті №12 приміщення райдержадміністрації, 14.08.2015. Від надання пояснень за вказаним фактом ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відмовилися (а.с.72).

Розпорядженням № 45 кс від 13.08.2015 робочим місцем держслужбовців відділу освіти райдержадміністрації визначено кабінет № 12 приміщення райдержадміністрації за адресою: м. Кремінна, вул. Совєтська,1 (а.с.69).

Відповідно до штатного розпису відділу освіти ОСОБА_5 районної державної адміністрації станом на 01.01.2015 до його складу входять дві посадові особи: начальник відділу та головний спеціаліст (а.с.126).

Тобто за розпорядженням №45 кс переміщенню підлягали лише держслужбовці відділу освіти ОСОБА_10 та ОСОБА_7

Згідно з ч.2 ст.32 Кодексу законів про працю України переміщення працівника на інше робоче місце не потребує згоди працівника.

Відповідно до п.4 посадової інструкції начальника відділу освіти відповідача, затвердженої 30.12.2013, у своїй роботі начальник відділу керується, зокрема, розпорядженнями голови районної державної адміністрації, Положенням про відділ освіти ОСОБА_5 райдержадміністрації (а.с.89-90).

Згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Положенням про відділ освіти ОСОБА_5 райдержадміністрації відділ освіти є структурним підрозділом райдержадміністрації, підпорядковується голові райдержадміністрації, керується в своїй діяльності в тому числі розпорядженнями голови районної державної адміністрації (а.с.174-184).

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в своїх показаннях підтвердили факт повідомлення приблизно о 10.30 14.08.2015 засобом телефонного звязку посадових осіб відділу освіти про необхідність виконання розпорядження № 45 кс від 13.08.2015 до 15.00 годин 14.08.2015 за усним розпорядженням ОСОБА_6 щодо строку виконання розпорядження №45 кс.

Свідок ОСОБА_9 показала, що об 11.45 вона ознайомила позивача з вказаним розпорядженням, що він засвідчив особистим підписом.

Позивач не заперечував вказаних фактів, однак, пояснив суду, що зранку 14.08.2015 року він здійснював прийом молодих спеціалістів на своєму робочому місці у відділі освіти за адресою: м. Кремінна, вул. Совєтська, 2. Коли його повідомили про зміну його робочого місця, він склав службову записку про недоцільність такої зміни, що може ускладнити виконання ним своїх службових обовязків щодо керування вказаним підрозділом. А також щодо неможливості виконання вказаного розпорядження № 45 кс, оскільки ним не скасоване розпорядження голови райдержадміністрації від 28.11.2013 №417 щодо визначення місцезнаходження відділу за адресою: м. Кремінна, вул. Совєтська, б.2. З вказаною службовою запискою позивач з 13.00 до 15.00 14.08.2015 знаходився в приміщенні райдержадміністрації і чекав на особистий прийом ОСОБА_6 Після особистої розмови з ОСОБА_6 позивачу стало зле, він повернувся до відділу освіти, і приблизно о 16.45 його було госпіталізовано. З оскарженими розпорядженнями про оголошення йому доган позивача особисто під підпис ніхто не ознайомлював, від ознайомлення з ними він не відмовлявся.

Зазначені обставини підтвердили в своїх показаннях свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_14

На питання суду позивач пояснив, а свідок ОСОБА_7 підтвердила в своїх показаннях, що 14.08.2014 до кабінету №12 приміщення райдержадміністрації за адресою: м. Кремінна, вул. Совєтська,1 вони не заходили, ключів від цього кабінету в працівників адміністрації не питали, актів прийому матеріальних цінностей не складали та не підписували, особисті речі до нового робочого місця не переносили, посилаючись на невідкладність справ, які мали виконувати, та необхідність значного часу для здійснення переїзду.

Тобто, на підставі вказаних доказів судом встановлено, що 14.08.2015 посадових осіб відділу освіти було належним чином повідомлено про необхідність виконання вказаного розпорядження № 45 кс від 13.08.2015 до 15.00 годин, однак, протягом 14.08.2015 вони до виконання зазначеного розпорядження не приступили, хоча фактично мали таку можливість, судячи з пояснень позивача щодо очікування ним особистого прийому ОСОБА_6 протягом двох годин.

Посилання позивача на недоцільність виконання такого розпорядження та подання службових записок з цього приводу, не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують обовязку позивача щодо виконання розпорядження голови районної державної адміністрації з цього приводу, що відповідає його функціональним обовязкам першого заступника голови райдержадміністрації щодо безпосереднього керування діяльністю відділу освіти п.6 розділу ІІ, що затверджені розпорядженням голови райдержадміністрації № 9 від 12.01.2015 (а.с.156).

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено факт невиконання держслужбовцями відділу освіти ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розпорядження ОСОБА_6 № 45 кс від 13.08.2015 «Про визначення робочого місця держслужбовців райдержадміністрації» та відсутності їх на вказаному робочому місці, а саме в кабінеті №12 приміщення райдержадміністрації, 14.08.2015 без поважних причин.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання незаконним та скасування розпорядження від14.08.2015 № 49 кс про оголошення позивачу догани за порушення трудової дисципліни, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 21.08.2015 року №92 к з посиланням на п.3 ст.40 КЗпП України прийняте рішення щодо звільнення позивача з займаної посади у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, що покладені на нього трудовим договором і правилами внутрішнього розпорядку. Останнім робочим днем його встановлено день виходу з лікарняного (а.с.74-75).

Зазначене рішення прийняте на підставі зазначених вище розпоряджень №№ 46кс, 47кс, 49кс від 14.08.2015 про оголошення доган позивачу, вказаних вище актів комісії від 14.08.2015, що були підставами для прийняття зазначених розпоряджень, та крім того на підставі наступних документів:

- акту щодо відмови від підпису позивача щодо ознайомлення з зазначеними розпорядженнями про оголошення доган;

- листа-запрошення на засідання профспілкового комітету від 17.08.2015 №33-2/1870;

- акту щодо відмови від участі в засіданні профспілкового комітету та в подальших засіданнях з питань звільнення від 17.08.2015;

- протоколу №05 зборів профспілкової організації ОСОБА_5 райдержадміністрації від 08.08.2015;

-листа-погодження Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 20.08.2015 №1/31-2932.

Як вбачається з акту від 14.08.2015, без номеру, комісії в складі: юрисконсульта ОСОБА_4, начальника загального відділу ОСОБА_8 та головного спеціаліста з кадрової роботи ОСОБА_9 зафіксувала факт відмови позивача від підпису про ознайомлення з розпорядженнями №№ 46кс, 47кс, 49кс від 14.08.2015 про оголошення доган позивачу (а.с.73).

Цей факт також заперечує позивач.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 та показали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ніхто з них особисто не надавав позивачу для ознайомлення вказаних розпоряджень 14.08.2015.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що службова записка нею була складена вже після 16.00 годин 14.08.2015, тобто акт комісії, що було складено на підставі цієї записки та розпорядження № 47 кс , виготовлені вже після того, як позивач залишив приміщення райдержадміністрації. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також показали, що акт та розпорядження №49 кс складалися разом з актом та розпорядженням №47 кс вже після 16.00 14.08.2015.

Як показали свідки ОСОБА_7, ОСОБА_14 швидку медичну допомогу позивачу викликали працівники відділу освіти, звідки його і госпіталізовано. Цей факт також підтверджено відповіддю Департаменту охорони здоровя КУ «КРТМО» на запит відповідача №932 від 29.09.2015, згідно з яким виклик швидкої допомоги зареєстровано о 16.10, а госпіталізація позивача мала місце о 16.50 14.08.2015 (а.с.88).

Тому, факт відмови позивача від підпису про ознайомлення з розпорядженнями №№ 46кс, 47кс, 49кс від 14.08.2015 про оголошення доган позивачу не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а, отже, відповідач всупереч вимогам ст.149 КЗпП України не повідомив позивача про застосування до нього дисциплінарних стягнень.

З листа-запрошення на засідання профспілкового комітету від 17.08.2015 №33-2/1870 та акту щодо відмови від участі в засіданні профспілкового комітету та в подальших засіданнях з питань звільнення від 17.08.2015 вбачається, що позивача відповідачем було повідомлено про необхідність зявитися на засідання профспілкової організації райдержадміністрації, яке мало відбутися о 10.00 18.08.2015, однак, позивач відмовився від запрошення та від особистої участі та через представника і в подальших засіданнях профспілкового комітету з питань його звільнення. (а.с.171-172).

Відповідно до пояснень представника відповідача ОСОБА_4 17.08.2015 року він особисто приходив до лікарні, де на стаціонарному лікуванні знаходився позивач, і повідомляв його про необхідність зявитися до засідання профспілкового комітету, на що позивач відмовився. Інші члени комісії до лікарні не ходили, акт підписали з його слів.

Позивач не оспорює факту відвідування його в лікарні ОСОБА_4 та запрошення його на засідання профспілки, а також своєї відмови прибути через хворобу.

Перебування його на стаціонарному лікуванні 17.08.2015 та 18.08.2015 підтверджено листком непрацездатності серії АГТ №286723 (а.с.76).

Тому, суд вважає встановленим той факт, що членам комісії, яка складала акт від 17.08.2015 було відомо про поважність причин неявки на засідання профспілкового комітету, що повязані з хворобою позивача, оскільки саме повідомлення мало місце в лікарні. Однак, комісія не відобразила цю обставину в акті від 17.08.2015, а відповідач не повідомив про це профспілку, як вбачається з протоколу їх зборів №05 від 18.08.2015 (а.с.173).

Відповідно до п.3) ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно з ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.3) ч.1 статті 40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

За вимогами ч.ч. 2, 3 ст.43 КЗпП України у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Таким чином, за відсутності у профспілкового органу на момент прийняття рішення щодо надання згоди на звільнення позивача письмової заяви позивача про розгляд цього питання без його участі, про що свідчить протокол їх зборів №05 від 18.08.2015 (а.с.173), відповідно до вимог ст.43 КЗпП України, вони зобовязані були відкласти розгляд цього питання до наступного засідання. І лише у разі повторної неявки позивача чи його представника без поважних причин прийняти рішення за його відсутності.

За встановлених судом обставин наявності поважних причин відсутності позивача на засіданні профспілки, про що було відомо посадовій особі відповідача, що безпосередньо приймала участь під час розгляду цього питання, суд вважає, що рішення профспілкового органу про надання згоди на звільнення позивача прийняте з порушенням вказаних вимог чинного законодавства, тому його не можна вважати належною підставою для прийняття оскарженого розпорядження про звільнення позивача.

Щодо листа-погодження Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 20.08.2015 №1/31-2932, яким надано згоду на звільнення позивача з посади начальника відділу освіти ОСОБА_5 райдержадміністрації (а.с.169), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.5.1 Положення про відділ освіти ОСОБА_5 райдержадміністрації (а.с.182) начальник відділу освіти призначається на посаду та звільняється з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з начальником департаменту освіти і науки обласної державної адміністрації.

З вказаного листа-погодження від 20.08.2015 №1/31-2932 не вбачається, на виконання яких саме повноважень та вимог якого нормативного акту надано це погодження головою Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації. Пояснень та відповідних доказів з цього приводу стороною відповідача суду не надано.

Зазначене свідчить про не доведення стороною відповідача дотримання ними вимог п.5.1 Положення про відділ освіти ОСОБА_5 райдержадміністрації при звільнені позивача та отримання погодження від повноважної особи - начальника департаменту освіти і науки обласної державної адміністрації.

Таким чином, єдиною підставою, наявність якої для прийняття оскарженого розпорядження про звільнення позивача підтверджена в судовому засіданні, залишається розпорядження №49 кс від 14.08.2015, однак, цього замало для розірвання трудового договору з позивачем на підставі вимог п.3) ч.1 ст. 40 КЗпП України, оскільки недоведеними є факт систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Тому, за встановлених також в судовому засіданні порушень передбаченого ст.43 КЗпП України порядку надання згоди профспілкової організації щодо звільнення позивача, рішення відповідача щодо звільнення позивача є безпідставним, незаконним та підлягає скасуванню.

Крім того, доказів належного ознайомлення позивача з розпорядженням про його звільнення відповідачем суду не надано, а позивач заперечує цей факт.

Вимога позивача щодо поновлення позивача на роботі не підлягає задоволенню, оскільки на час постановлення рішення суду позивача ще не звільнено, оскільки він продовжує хворіти, що визнають обидві сторони. Тому цей факт не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч.3 ст.71 КАС України. В задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Місячний строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами, передбачений ч.3 ст.99 КАС України, позивачем не пропушено. Як встановлено судом, відповідач не ознайомлював позивача під особистий підпис з оскарженими розпорядженнями, акт відмови позивача від ознайомлення з розпорядженнями про догани від 14.08.2015 суд не приймає до уваги, оскільки його зміст спростовано показаннями свідків.

Як пояснив представник позивача, копії оскаржених розпоряджень надійшли йому поштою лише на повторний запит з супровідним листом від 07.09.2015 №26-2/2048 (а.с.199). В конверті з поштовим штемпелем відправки від 31.08.2015 (а.с.201) знаходився лише один супровідний лист від 31.08.2015 № 26-2/1982 (а.с.196) копії документів на 39-ти аркушах були відсутні, що було описано в повторному адвокатському запиті (а.с.197) та, що може підтвердити наявність лише двох поштових марок на вказаному конверті, що замало для відправлення 40 аркушів.

Позивачем та його представником суду не надано конверту, яким було направлено відповідь на повторний запит, однак, враховуючи їх пояснення та надані докази, а також відсутність заперечень позивача з цього приводу та доказів належного повідомлення позивача з оскарженими розпорядженнями, суд вважає доведеним той факт, що позивач мав змогу ознайомитися з вказаними розпорядженнями лише після 07.09.2015 року дати оформлення відповідачем супровідного листа №26-2/2048, з яким були надіслані копії вказаних розпоряджень (а.с.199).

Оскільки позивач звернувся до суду 05.10.2015, то місячний термін від дня, коли він міг дізнатися про порушення його прав після ознайомлення з оскарженими розпорядженнями, на день звернення ще не сплинув.

Під час подання позовної заяви позивач посилався на вимоги п.1.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», яка звільняє від його сплати позивачів за позовами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, на день постановлення рішення у справі позивача ще не звільнено, тому немає підстав для застосування вказаної норми законодавства.

Відповідно до п.п.1) п.3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної вимоги немайнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року, а саме: 487,20 грн.

Згідно з вимогами абз. 2 п.3 ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, позивачем заявлено пять вимог, в задоволенні двох з яких судом відмовлено. Тому судовий збір за дві немайнові вимоги підлягає стягненню з позивача (487,20 грн. х 2 ) в сумі - 974,40 грн., а сплату судового збору за три задоволені позовні вимоги немайнового характеру слід покласти на відповідача (487,20 грн. х 3 ) в сумі - 1461,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження першого заступника голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Луганської області ОСОБА_6

- № 46 кс від 14 серпня 2015 року «Про догану ОСОБА_2М.»;

- № 47 кс від 14 серпня 2015 року «Про догану ОСОБА_2М.»;

- № 92 к від 21 серпня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_2М.».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України за банківськими реквізитами: отримувач коштів УК у м. Сєвєродонецьку /Луганський окр.адмін.суд 22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача (МФО) 804013, рахунок отримувача 4080, код класифікації доходів бюджету 22030001, судовий збір у розмірі 974,40 грн. (девятсот сімдесят чотири гривні 40 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 районної державної адміністрації Луганської області (інд. код 04051520, поштовий індекс 92900, Луганська область, м.Кремінна, вул. Совєтська,1) в дохід державного бюджету України за банківськими реквізитами: отримувач коштів УК у м. Сєвєродонецьку /Луганський окр.адмін.суд 22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача (МФО) 804013, рахунок отримувача 4080, код класифікації доходів бюджету 22030001, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1461,60 грн. (одну тисячу чотириста шістдесят одну гривню 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова складена у повному обсязі 09 листопада 2015 року.

Суддя ОСОБА_15