Справа № 336/4880/15-а(2-а/336/109/2015)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2015 рокусправа № 336/4880/15-а(2-а/336/109/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді:Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Портненко М.В.,

за участі позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2015 року у справі № 336/4880/15-а за позовом ОСОБА_2 до Державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Хохлова Кирила Костянтиновича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Комунальна установа «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної державної адміністрації, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про закриття виконавчого провадження, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 14.07.2015 року звернувся до суду з позовом до Державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління. В обґрунтування позову зазначено, що постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року був частково задоволений його позов до КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ЗОР, зобов'язано здійснити переогляд на МСЕК на предмет встановлення стійкої втрати працездатності та можливого призначення групи інвалідності внаслідок виробничої травми. 04.02.2015 року позивачем було подано заяву про примусове виконання постанови суду, а постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 24.02.2015 року виконавче провадження було завершено у зв'язку з повним фактичним виконанням постанови суду в добровільному порядку. Не погоджуючись з наявністю підстав для закриття провадження та посилаючись на те, що державним виконавцем фактично не вчинялись дії з примусового виконання постанови суду, позивач просив визнати дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Хохлова К.К. щодо винесення постанови про закінчення провадження неправомірними, скасувати постанову державного виконавця від 24.02.2015 року про закінченя виконавчого провадження та зобов'язати держвиконавця прийняти до виконання виконавчий лист, виданий судом 10.12.2014 року, та вчинити законні дії щодо виконання рішення суду.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представником третьої особи подано до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, яким він просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31.12.1999 року працівник ПАО «Дніпроспецсталь» ОСОБА_2 при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт отримав удар в передню частину голови одним з крюків стропи вантажозахватного приладдя, в результаті якого йому були спричинені певні тілесні ушкодження, що підтверджується актами форми Н-1 та Н-5 (а.с. 52-53, 54-56).

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 04.10.2007 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 13).

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року частково задоволений позов ОСОБА_2 до КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ЗОР, а саме: зобов'язано КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ЗОР Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації здійснити в рамках висновків комісії судово-медичної експертизи переогляд на МСЕК ОСОБА_2 на предмет встановлення йому стійкої втрати працездатності та можливого призначення групи інвалідності внаслідок виробничої травми, яка мала місце 31.12.1999 року (а.с.15-19).

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаного рішення суду позивач був оглянутий Запорізькою обласною МСЕК, Харківською обласною МСЕК та Центральною МСЕК МОЗ України, які дійшли одностайного висновку про відсутність можливості встановлення причинно-наслідкового зв'язку розвитку двобічної сенсоневральної приглухуватості ОСОБА_2 з виробничою травмою, яка сталась 31.12.1999 року, та, відповідно, відсутності підстав для зміни причини інвалідності та встановлення відсотків втрати працездатності за наслідками виробничої травми.

Постановою державного виконавця від 10.02.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 46387022 з виконання постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року на підставі заяви представника ОСОБА_2 від 04.02.2015 року та виконавчого листа (а.с. 62, 64).

18.02.2015 року боржником КУ «Обласний центр МСЕК» ЗОР подано заяву про закінчення виконавчого провадження (а.с. 66-67).

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 24.02.2015 року виконавче провадження ВП № 46387022 з примусового виконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2012 року закінчено у зв'язку з виконанням рішення суду боржником в повному обсязі (а.с. 6).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, зазначив, що КУ «Обласний центр МСЕК» ЗОР повністю виконана постанова Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року та здійснено переогляд ОСОБА_2, в ході якого підстав для зміни причин інвалідності та встановлення проценту втрати працездатності в результаті виробничої травми знайдено не було. Інших обов'язків судом на відповідача не покладалось, а до компетенції суду не входить встановлення суто медичних причин інвалідності фізичних осіб. Суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 24.02.2015 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови суду за позовом ОСОБА_2 у зв'язку з виконанням боржником рішення суду в повному обсягу, є правомірною та відповідає вимогам ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі по тексту - Закон № 606).

Як зазначалось вище, постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року зобов'язано КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ЗОР Управління охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації здійснити в рамках висновків комісії СМЕ на МСЕК ОСОБА_2 на предмет встановлення йому стійкої втрати працездатності та можливого призначення групи інвалідності внаслідок виробничої травми, яка мала місце 31.12.1999 року (а.с.15-19).

На виконання вищевказаного рішення суду позивач був оглянутий обласною МСЕК м.Запоріжжя 20.11.2013 року. При цьому комісією було враховано висновок розширеного складу обласних експертів Харківського ОЦ МСЕ від 28.11.2012 року (а.с. 41- 45, 46 - 50). Вказані експертні установи дійшли висновку про відсутність можливості встановлення причинно-наслідкового зв'язку захворювання (розвитку двобічної сенсоневральної приглухуватості) ОСОБА_2 з виробничою травмою, яка сталась 31.12.1999 року, та, відповідно, відсутності підстав для зміни причини інвалідності та встановлення відсотків втрати працездатності за наслідками виробничої травми.

Позивач з вказаними висновками не погодився, проте, не оскаржуючи такі висновки, ОСОБА_2 отримав 10.12.2014 року виконавчий лист за рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року, та подав його 04.02.2015 року в Жовтневий відділ Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з заявою про примусове виконання рішення суду (а.с. 61-62).

Постановою держвиконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 10.02.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 46387022 з виконання постанови Шевченківського райсуду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року та постановою держвиконавця від 24.02.2015 року вказане виконавче провадження ВП № 46387022 закінчено у зв'язку з виконанням рішення суду боржником в повному обсязі (а.с. 6).

Посилання апелянта на ту обставину, що боржником не виконано в повному обсязі рішення суду, а тому відповідачем неправомірно закінчено виконавче провадження, колегією суддів до уваги не приймається, з огляду на наступне.

На думку апелянта, Комунальна установа «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної державної адміністрації була зобов'язана судом здійснити його переогляд та визначити йому групу інвалідності, процент втрати працездатності та визначити, що причиною його інвалідності є саме виробнича травма, а не загальне захворювання.

Проте, з тексту постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року вбачається, що у зв'язку з наданням певних медичних висновків та документів, а також висновку експерта від 15.12.2011 року щодо наявності між подіями 31.12.1999 року і встановленого у ОСОБА_2 порушення слуху причино-наслідкового зв'язку, існують підстави для захисту прав позивача шляхом зобов'язання КУ «Обласний центр МСЕК» провести переогляд ОСОБА_2 на предмет встановлення йому стійкої втрати працездатності та можливого призначення групи інвалідності внаслідок виробничої травми.

Таким чином, вказаним вище рішенням, КУ «Обласний центр МСЕК» зобов'язано здійснити переогляд ОСОБА_2 у зв'язку з наявністю певних сумнівів щодо причин інвалідності, які ґрунтувались на наданих позивачем медичних документах, та ще раз перевірити наявність причинно-наслідкового зв'язку між травмою 31.12.1999 року та інвалідністю позивача. Суд при цьому не встановлював, а позивачем і не заявлялось вимог про зміну причини інвалідності з загального захворювання на виробничу травму, що відноситься до виключної компетенції МСЕК.

Посилання апелянта на ту обставину, що відповідачем неправомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав виконання рішення суду Комунальною установою «Обласний центр МСЕК» в листопаді 2013 року, в той час, як ним лише в лютому 2015 року виконавчий лист було подано для примусового виконання, колегією суддів до уваги не приймається з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконанню негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі вказаних вище матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що КУ «Обласний центр МСЕК» ЗОР повністю виконана постанова суду та здійснено переогляд ОСОБА_2, в ході якого підстав для зміни причин інвалідності та встановлення проценту втрати працездатності в результаті виробничої травми знайдено не було. Інших обов' язків судом на відповідача не покладалось, а до компетенції суду не входить встановлення суто медичних причин інвалідності фізичних осіб.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови від 24.02.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 46387022 з примусового виконання постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2012 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2015 року у справі № 336/4880/15-а залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2015 року у справі № 336/4880/15-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 09 листопада 2015 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак