Справа № 2а-10010/10/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2011 року 09:19 № 2а-10010/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шейко Т.І. при секретарі судового засідання Деруга Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 інспекція з контролю за цінами в м.Києві
до ОСОБА_1 підприємство "Київський Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"
про стягнення економічних санкцій у розмірі 85 536,00грн.
за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2;

від відповідача не прибув.

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідача, в якому просить суд стягнути з Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» економічні санкції за порушення державної дисципліни цін у розмірі 85 536,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що за Відповідачем обліковується заборгованість по сплаті суми необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 28 512,00 грн. та по сплаті економічної санкції в розмірі 57 024,00 грн., яку Відповідач в добровільному порядку у передбачені законом строки не сплатив, у звязку з чим Позивач просив суд стягнути заборгованість з Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча попереджався про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 інспекцію з контролю за цінами в м. Києві проведено планову перевірку Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»з питань додержання державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні цін (тарифів) на платні роботи (послуги).

За результатами перевірки складено Акт № 042 від 22 квітня 2010 року (далі по тексту Акт перевірки).

Вказаним актом перевірки встановлено допущення позивачем порушення державної дисципліни в частині застосування вільних цін (тарифів) на послуги за умови запровадження для них режиму державного регулювання. Зокрема перевіркою встановлено, що позивачем з замовників робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку, при передачі безоплатно земельних ділянок у власність громадянам України, стягується плата в розмірі 153,00 грн. (без ПДВ) згідно укладених договорів та кошторисів до них, крім того, із громадян стягується додаткова плата на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановленню межі земельної ділянки в натурі в розмірах від 648 грн. до 1050 грн. (з ПДВ), хоча ці послуги згідно з Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Держкомзему від 04.05.99 № 43 входить до складу робіт зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку.

Всього в порушення статті 1 Закону України «Про захист конституційних прав громадян на землю»від 20.01.2005 року № 2375-ІУ за період з 01.05.2009 року по 30.09.2009 року сума необґрунтовано отриманої ОСОБА_1 підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»виручки склала в розмірі 28 512,00грн.

У звязку із встановленням зазначених порушень ОСОБА_1 інспекцією з контролю за цінами в м. Києві було винесено рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін за № 58 від 29 квітня 2010 року, яким вирішено вилучити у позивача суму необґрунтовано отриманої виручки в розмірі 28 512,00грн. та накладено штраф в розмірі 57 024,00 грн. Крім того, ОСОБА_1 інспекцією з контролю за цінами в м. Києві 29 квітня 2010 року було винесено припис № 57, яким позивача зобовязано в місячний термін усунути встановлені перевіркою порушення.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві № 58 від 29 квітня 2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві про визнання його незаконним та скасування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2010 року № 2а-8983/10/2670 у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»до Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві про скасування рішення № 58 від 29 квітня 2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2011 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2010 року - залишено без змін.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищезазначених вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 19 Господарського кодексу України держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю субєктів господарювання у сфері цін і ціноутворення - з питань додержання субєктами господарювання державних цін на продукцію і послуги.

Згідно з частиною 4 статті 19 Господарського кодексу України органи державної влади і посадові особи, уповноважені здійснювати державний контроль і державний нагляд за господарською діяльністю, їх статус та загальні умови і порядок здійснення контролю і нагляду визначаються законами.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обовязки та відповідальність субєктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»від 05.04.2007 року № 877-V (далі по тексту - ОСОБА_3 України від 05.04.2007 року № 877-V).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України від 05.04.2007 року № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від субєкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) субєктам господарювання обовязкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про ціни та ціноутворення»від 03.12.1990 року № 507 (далі по тексту - ОСОБА_3 України від 03.12.1990 року № 507), Україна згідно з Декларацією про державний суверенітет України та Законом України «Про економічну самостійність України»самостійно здійснює політику цін. Закон визначає основні принципи встановлення і застосування цін і тарифів та організацію контролю за їх дотриманням на території республіки.

Згідно статей 1, 2 Закону України від 03.12.1990 року № 507, законодавство України про ціноутворення складається з цього Закону та інших актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

ОСОБА_3 поширюється на всі підприємства й організації незалежно від форм власності, підпорядкованості і методів організації праці та виробництва.

Приписами статті 4 Закону України від 03.12.1990 року № 507 визначено компетенцію Кабінету Міністрів України в галузі ціноутворення, відповідно до якої останній: забезпечує здійснення в республіці державної політики цін; визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи, які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій, електроенергетики, централізованого теплопостачання, водопостачання та водовідведення; визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України від 03.12.1990 року № 507 державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 2 статті 13 вищезазначеного Закону передбачено, що контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Вказані органи здійснюють контроль у взаємодії з профспілками, спілками споживачів та іншими громадськими організаціями.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України «Про ОСОБА_1 інспекцію з контролю за цінами»від 13.09.2000 року № 1432 утворено ОСОБА_1 інспекцію з контролю за цінами та зобовязано Міністерство економіки подати у місячний термін в установленому порядку Кабінетові Міністрів України проект Положення про ОСОБА_1 інспекцію з контролю за цінами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1819 затверджено Положення про ОСОБА_1 інспекцію з контролю за цінами (далі по тексту Положення), відповідно до пункту 3 якого основними завданнями Держцінінспекції є: організація та здійснення відповідно до законодавства функцій з контролю та нагляду за дотриманням центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, суб'єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування цін (тарифів); проведення цінових спостережень на споживчому та товарних ринках.

Згідно з пунктом 11 цього Положення Держцінінспекція має територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які становлять єдину систему органів державного контролю за цінами і мають права, передбачені пунктами 5, 6 цього Положення.

За змістом підпункту 2 пункту 4 Положення Держцінінспекція відповідно до покладених на неї завдань у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Відповідно до пункту 5 Положення ОСОБА_1 інспекція з контролю за цінами має право: 1) проводити відповідно до законодавства перевірку бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників, що відображаються у розрахункових документах незалежно від способу подання інформації, повязаних з формуванням, встановленням та застосуванням цін (тарифів); знайомитися з установчими документами та свідоцтвом про державну реєстрацію; перевіряти у посадових осіб, відповідальних за формування, встановлення та застосування цін (тарифів), документи, що посвідчують особу; проводити перевірку достовірності даних, наведених у документах з питань порядку формування, встановлення та застосування державних фіксованих та регульованих цін; 2) одержувати відповідно до законодавства письмові пояснення, довідки, документи, матеріали з питань, що виникають під час перевірки порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів), документи (їх копії) про рівень і економічну обґрунтованість цін (тарифів) на товари, роботи та послуги, їх техніко-економічні характеристики, ефективність, споживчі властивості тощо; 3) обстежувати в установленому порядку виробничі, складські, торговельні та інші приміщення субєктів господарювання, що використовуються для виготовлення, зберігання й реалізації товарів і сировини, організації та надання послуг; 4) вимагати відповідно до законодавства усунення виявлених порушень порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів), а також здійснення перерахунку вартості товарів, робіт і послуг, ціни (тарифи) на які сформовані, встановлені та/або застосовані з порушенням законодавства (якщо фактичну оплату товарів, робіт та послуг не проведено) для розрахунків із споживачами; 5) приймати відповідно до законодавства рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів); 6) відповідно до вимог законодавства розглядати справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також невиконанням вимог органів державного контролю за цінами; 7) залучати спеціалістів органів виконавчої влади, а також субєктів господарювання (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до її компетенції; 8) скасовувати розпорядчі документи своїх територіальних органів (припис, розпорядження, рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій), а також винесені ними постанови про накладення адміністративних стягнень; 9) проводити перевірку правильності розрахунків щодо застосування цін (тарифів), на які запроваджене державне регулювання; 10) здійснювати моніторинг цін (тарифів) та проводити цінові дослідження на споживчому та товарних ринках; 11) одержувати відповідно до законодавства копії платіжних документів, що підтверджують факт перерахування до бюджету сум у разі застосування відповідних адміністративно-господарських санкцій; 12) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету сум у разі застосування відповідних адміністративно-господарських санкцій, зобовязання вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення; 13) надсилати до правоохоронних органів матеріали перевірок щодо дій, які містять ознаки злочину; 14) вчиняти інші дії в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Згідно з Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року №298/519, прийняття таких рішень за фактами порушення державної дисципліни цін покладено на Держцінінспекцію та відповідні державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

За таких підстав, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у даних спірних відносинах, є ОСОБА_1 інспекція з контролю за цінами в м. Києві.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачем, відповідно до покладених на нього завдань у межах своєї компетенції здійснено законну перевірку відповідача щодо дотримання останнім державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні цін (тарифів) на платні роботи (послуги), встановлено порушення вимог статті 1 Закону України «Про захист конституційних прав громадян на землю» від 20.01.2005 року № 2375-ІУ в частині завищення встановленого граничного рівня вартості робіт із землеустрою по виготовленню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, та виявлено, що ОСОБА_1 підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»у період з травня 2009 року по вересень 2009 року отримало необґрунтовану виручку на загальну суму 28 512,00 грн.

Частиною 1 статті 14 Закону України від 03.12.1990 року № 507 встановлено, що вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року №298/519 державна інспекція з контролю за цінами та державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймають рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством. Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

Як вже зазначалося вище, на підставі перевірки 22 квітня 2010 року складений акт № 042, 29 квітня 2010 року прийнято рішення № 58 про застосування економічних санкцій за порушення ОСОБА_1 підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»державної дисципліни цін, що були отримані відповідачем.

Вимоги позивача ОСОБА_1 підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»не виконані, у звязку з чим позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі підпункту 12 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1819 «Про затвердження положення про ОСОБА_1 інспекцію з контролю за цінами», відповідно до якого ОСОБА_1 інспекція з контролю за цінами має право, зокрема, звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету сум у разі застосування відповідних адміністративно-господарських санкцій.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем рішення № 58 від 29 квітня 2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, та у звязку з тим, що доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких Позивачем є субєкт владних повноважень, а Відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені Позивачем, з Відповідача не стягуються.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

постановив:

1.Позов Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»(03115, м. Київ, вул. Серпова, 3, код 00699773) в доход Державного бюджету України (р/р 0009, код 21081100, одержувач ГУ ДКУ у Святошинському районі м. Києва, код 26077945, банк одержувача ГУ ДКУ у Святошинському районі м. Києва, МФО 820019) суму необґрунтовано отриманої виручки у розмірі 28 512 (двадцять вісім тисяч пятсот дванадцять) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»(03115, м. Київ, вул. Серпова, 3, код 00699773) в доход Державного бюджету України (р/р 0009, код 21081100, одержувач ГУ ДКУ у Святошинському районі м. Києва, код 26077945, банк одержувача ГУ ДКУ у Святошинському районі м. Києва, МФО 820019) суму штрафу у розмірі 57 024 (пятдесят сім тисяч двадцять чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили у відповідності з нормами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко