Справа № 816/5634/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 р.Справа № 816/5634/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача Гриценко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. по справі № 816/5634/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

19 вересня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2013 року № /487, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3 052 261 грн. 25 коп., у тому числі за основним платежем 2 439 809 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 612 452 грн. 25 коп.

27 січня 2014 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовлено.

15 травня 2014 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2014 року по справі №816/5634/13-а - залишено без змін.

30 червня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

13 серпня 2015 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

У апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Судом першої інстанції, на думку заявника, не надано належної правової оцінки тому факту, що підстави для оподаткування операцій з передачі житла, встановлені Законом України "Про податок на додану вартість", відсутні, оподаткування операцій з будівництва житла у спірних правовідносинах здійснювалося під час отримання коштів від Фонду будівництва житла, у зв'язку із чим оподаткування операцій з передачі житла новим власникам - довірителям Фонду є неправомірним.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 15 жовтня 2012 року по 09 листопада 2012 року відповідачем проведено виїзну планову документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2009 року по 30 червня 2012 року.

30 листопада 2012 року за результатами проведеної перевірки складено акт № 5096/22-209/32275458 (том 1 а.с. 37-111), яким встановлено порушення, зокрема, пунктів 1.4, 1.6, 1.18 статті 1, пункту 4.1 статті 4, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість в розмірі 3 086 874 грн.

20 грудня 2012 року на підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /2162, яким позивачу нараховано зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2 814 228 грн. основного платежу та 703 557 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

За результатом адміністративного оскарження, 01 березня 2013 року рішенням Державної податкової служби у Полтавській області за №500/10/10.2-07 скасовано податкове повідомлення - рішення № /2162 від 20 грудня 2012 року в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 465 523 грн. 75 коп., в тому числі основний платіж - 374 419 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 91 104 грн. 75 коп. (том 1 а.с. 176-183).

11 березня 2013 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення за № /487, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 3 052 261 грн. 25 коп., в тому числі за основним платежем у розмірі 2 439 809 грн., 612 452 грн. 25 коп. штрафних (фінансових) санкцій (том 1 а.с. 30).

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності обґрунтованих підстав для задоволення позову

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі наступного.

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ "МЖК Житлобуд" /забудовник/ та ВАТ "Кредитпромбанк" /управитель/ укладено генеральний договір на забудову від 18 лютого 2008 року за №ФБ 08.0102/08 (том 2 а.с. 66-76).

Відповідно до умов якого управитель замовляє забудовнику будівництво об'єктів будівництва, введення їх в експлуатацію та передачу довірителям (установники управління майном - фізична або юридична особа, яка передала кошти в управління управителю на підставі договору про участь у фонді з метою отримання у власність закріпленого за нею об'єкта інвестування) у власність об'єктів інвестування, що є у складі об'єктів будівництва.

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди від 18 лютого 2008 року № 1 про визначення об'єкта будівництва (додаток 1 до вказаного генерального договору) ця додаткова угода обумовлює умови будівництва і фінансування конкретного об'єкта будівництва 2-ї черги 9-ти поверхового житлового будинку, що розміщений за адресою: м. Кременчук, Полтавська область, квартал 278, буд. 37 (ІІ - черга) (том 2 а.с. 129-131).

Відповідно до додатку 1 від 18 лютого 2008 року до додаткової угоди всього об'єктів інвестування житлового призначення, що надаються до розміщення, - 56 штук (квартири) та об'єктів інвестування соціально-побутового призначення - 5 штук (офісні приміщення) (том 2 а.с. 132-133).

Договором про внесення змін № 1 від 18 липня 2008 року до генерального договору на забудову внесено зміни до основних характеристик об'єкта будівництва, зокрема: кількість поверхів - 9, кількість квартир - 64, загальна площа офісних приміщень - 574,40 кв.м. (том 2 а.с. 77-79).

З метою забезпечення своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем /ВАТ "Кредитпромбанк"/ по Генеральному договору на забудову від 18 лютого 2008 року за №ФБ 08.0102/08 та додатків до нього, у відповідності з умовами іпотечного договору від 18 лютого 2008 року № ІП08.01.02/08 з додатковою угодою від 23 жовтня 2008 року № ІП08.01.02/08 ДУ 1, Іпотекодавець /ТОВ "МЖК Житлобуд"/ передає в заставу майнові права на об'єкт будівництва, який будується Іпотекодавцем, як Забудовником, з метою продажу іншим особам, а саме: об'єкт будівництва з основними характеристиками, зокрема: кількість поверхів - 9, кількість квартир - 64, загальна площа офісних приміщень - 574,40 кв.м. (том 2 а.с. 146-155).

18 лютого 2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ТОВ "МЖК Житлобуд" (позичальник) укладено кредитний договір № 04/05/08-КЛТ, предметом якого є надання банком у майбутньому кредитів у межах загальної суми 7 500 000 грн. (том 2 а.с. 136-138).

Відповідно до пункту 2.2 цього договору кредити надаються для будівництва 2-ї черги цегляного 9-ти поверхового житлового будинку з офісними приміщеннями за адресою: м. Кременчук, квартал 278, буд.

18 лютого 2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк" (новий кредитор) та ТОВ "МЖК Житлобуд" (первісний кредитор) укладено договір на відступлення майнових прав № ВП 08.0102/08 (надалі - договір на відступлення майнових прав), згідно з умовами якого з метою забезпечення своїх зобов'язань перед новим кредитором за генеральним договором та додатків до нього первісний кредитор відступає на користь нового кредитора майнові права на об'єкт незавершеного будівництва (надалі - об'єкт будівництва), що будується первісним кредитором, як забудовником, з метою продажу іншим особам.

Відповідно до пункту 11 даного договору на відступлення майнових прав майнові права на об'єкт будівництва переходять до нового кредитора при настанні таких відкладальних умов, при чому, як кожної окремо, так і в їх сукупності: у випадку зміни основних технічних характеристик об'єкта будівництва без письмового погодження з новим кредитором; у випадку погіршення споживчих властивостей об'єкта будівництва та його складових частин (у т.ч. квартир, приміщень соціально-побутового призначення, вбудованих у житловий будинок або окремо розташованих нежитлових приміщень тощо) за умови непогодження змін споживчих властивостей з новим кредитором та довірителями ФФБ (Фонд фінансування будівництва), що уклали договори про участь у ФФБ; у випадку зростання вартості будівництва більш ніж на 20 відсотків понад його кошторисну вартість без письмового погодження з новим кредитором; у випадку збільшення строків будівництва більш ніж на 90 календарних днів (том 2 а.с. 169-172).

Згідно з договором від 22 грудня 2008 року № 2 про внесення змін до договору на відступлення майнових прав опис об'єкта будівництва наступний: кількість поверхів - 9, кількість квартир - 64 (том 2 а.с. 174).

25 серпня 2009 року між сторонами генерального договору укладено договір про внесення змін № 6 до генерального договору, зі змісту якого вбачається, що у зв'язку з вилученням забудовником з переліку об'єктів інвестування, що надаються до розміщення відповідних квартир, сторони досягли згоди внести зміни стосовно об'єкта інвестування житлового призначення: усього 32 об'єкта інвестування житлового призначення та 5 об'єктів соціально-побутового призначення (том 2 а.с. 139-142).

25 серпня 2009 року та 01 вересня 2009 року між ТОВ "МЖК Житлобуд" (первинний власник) та Державною іпотечною установою (новий власник) укладені договори відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, відповідно до пункту 1.1 яких первинний власник зобов'язується передати у власність нового власника, а новий власник зобов'язується прийняти майнові права, що належать первинному власнику, на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, вимоги щодо якісних та кількісних характеристик якого визначаються у відповідних додатках до цих договір, та сплатити грошову суму, визначену пунктом 5 цих договорів (том 2 а.с. 139-142).

У пункті 5.2 цих договорів зазначено, що не пізніше трьох робочих днів з дня набрання чинності пунктом 1.1 цих договорів та виконання умов договорів, новий власник зобов'язаний сплатити первинному власнику за відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, а первинний власник зобов'язаний прийняти грошову суму в розмірі вартості майнових прав, зазначеної у пункті 5.1 цих договорів.

На підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради від 11 грудня 2009 року № 897 затверджено акт розподілу квартир у житловому будинку № 37 (друга черга) кварталу № 278 у місті Кременчуці.

Актом готовності об'єкта до експлуатації від 17.11.2009 № 988 встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані у період з червня 2008 року по листопад 2009 року; інвестиційна вартість за затвердженою проектною документацією складає 15 959,449 тис. грн., у тому числі витрати, пов'язані з будівельно-монтажними роботами - 11 452,606 тис. грн; багатоквартирний житловий будинок № 37 мікрорайон № 278 в м. Кременчук (ІІ черга) готовий до експлуатації. На підставі вказаного акта інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області видано свідоцтво від 17.11.2009 № про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Відповідно до вказаного рішення виконкому Кременчуцької міської ради ТОВ "МЖК "Житлобуд" передавались у власність житлові приміщення (квартири), розташовані за адресою: м. Кременчук, квартал 278, будинок № 37. 21.11.2012 від Комунального господарства "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" отримано технічні характеристики квартир, відповідно до яких встановлена їх інвентаризаційна вартість, також з'ясовано період фактичного переходу права власності на житло (дата визначена свідоцтвом про право власності). Документами, які засвідчують передачу квартири власнику, є акти приймання-передачі, підписані обома сторонами.

Закон України "Про інвестиційну діяльність" визначає загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 4 вищевказаного Закону інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами.

Операції компанії із залучення грошових коштів фізичних і юридичних осіб з метою подальшого фінансування будівництва житла для таких осіб мають ознаки діяльності з управління активами, визначення якої наведено в Законі України "Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)"

Статтею 22 Закону України "Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)" передбачено, що пайовий інвестиційний фонд - це активи, що належать інвесторам на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються останньою окремо від результатів її господарської діяльності. Пайовий інвестиційний фонд не є юридичною особою.

Відповідно до п. 9 розділу XI "Прикінцеві положення" Закону України "Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)" діяльністю з управління активами вважається діяльність, яка здійснюється за винагороду компанією з управління активами на підставі відповідного договору про управління активами, що належать інвесторам на праві власності.

Згідно ст. 9 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов'язується збудувати один або декілька об'єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об'єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов'язується здійснювати фінансування будівництва цих об'єктів будівництва на умовах договору.

Договір між забудовником та управителем фонду фінансування будівництва має обов'язково містити зобов'язання забудовника після закінчення будівництва передати об'єкти інвестування у власність довірителям фонду фінансування будівництва на умовах цього Закону та Правил фонду фінансування будівництва .

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", після введення об'єкта будівництва в експлуатацію забудовник письмово повідомляє про це управителя та надає дані щодо фактичної (загальної) площі об'єктів інвестування, отримані від органів, що здійснюють реєстрацію права власності нерухоме майно.

На підставі даних щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування довіритель за точною ціною вимірної одиниці об'єкта інвестування здійснює остаточні розрахунки з управителем ФФБ та отримує в управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку за встановленою формою. Ця довідка є документом, що підтверджує право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об'єкта інвестування. У ній мають бути зазначені обов'язкові дані визначені Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".

Отриману від управителя ФФБ довідку про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування довіритель надає забудовнику для подальшого оформлення права власності на закріплений за ним об'єкт інвестування.

Для оформлення правовстановлюючих документів забудовник та довіритель підписують складений забудовником акт прийняття-передачі об'єкта інвестування. Оформлення права власності на житло здійснюється забудовником своїми силами та за свій рахунок. Органи місцевого самоврядування оформлюють право власності довірителя на об'єкт інвестування на підставі довідки про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування, при цьому органи місцевого самоврядування не мають права вимагати будь-які інші документи щодо участі довірителя у ФФБ.

Згідно з пунктами 1.3 та 1.4 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР, який діяв до 01.01.2011, платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу права власності (користування або розпорядження) на такі товари іншій особі.

Поставка послуг - будь-які операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами, у тому числі нематеріальними активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари, об'єктів власності за компенсацію, а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг. Поставка послуг, зокрема, включає надання права на користування або розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу), поставки, ліцензування або інші способи передачі права на патент, авторське право, торговий знак, інші об'єкти права інтелектуальної, в тому числі промислової, власності.

База оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг) (пункт 4.1 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість").

Також, відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" у разі якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 відсотків, база оподаткування операції з поставки таких товарів (послуг) визначається за звичайними цінами.

Пунктом 1.18 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що звичайні ціни розуміються та застосовуються за правилами, визначеними пунктом 1.20 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Податковий орган має право застосувати звичайні ціни для визначення бази оподаткування у випадках, передбачених законом, незалежно від виду господарської операції, що здійснюється платником цього податку, або податкового статусу іншої сторони такої операції (пп. 1.20.10 п. 1.20 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Підпунктом 1.20.51 пункту 1.20 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що якщо ціна не може бути визначена з використанням норм попередніх підпунктів цього пункту, то для доказів обґрунтування її рівня застосовуються правила, визначені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, а також національними стандартами з оцінки майна та майнових прав. З метою оподаткування терміни "справедлива вартість", "ринкова вартість" та "чиста вартість реалізації", які використовуються в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку та національних стандартах з оцінки майна і майнових прав, прирівнюються до терміну "звичайна ціна", визначеного цим Законом.

Постановою Кабінету міністрів України від 28.10.2004 № 1442, відповідно до статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та статті 19 Закону України "Про оцінку земель", затверджено національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна".

Згідно зазначеної постанови, об'єктом оцінки є нерухоме майно, яке підлягає оцінці відповідно до умов договору на проведення оцінки майна або за інших підстав, визначених законодавством.

Крім того, Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затверджена наказом Держбуду України 24.05.01 № 127 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773, в редакції чинній на момент проведення перевірки) встановлено порядок та методику проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих, будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних), обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів, установлення вартості об'єктів.

Матеріали технічної інвентаризації є майном бюро технічної інвентаризації та слугують підставою для надання інформації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до підпункту 5.1.20 пункту 5.1 статті 5 Закону "Про податок на додану вартість" №168 звільняються від оподаткування операції з: поставки житла (об'єктів житлового фонду), крім їх першої поставки.

Для цілей цього підпункту під першою поставкою житла (об'єкта житлового фонду) розуміється перше передання готового новозбудованого житла (об'єкта житлового фонду) у власність покупця або поставка послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника.

Таким чином, операцією з першого постачання житла вважається операція з передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло (об'єкт житлового фонду) до першого власника такого житла, незалежно від джерел фінансування будівництва: чи за рахунок власних коштів підприємства забудовника, чи за рахунок учасників фонду фінансування будівництва, чи за кошти держателів облігацій.

Отже, операції з першої поставки новозбудованого житла, незалежно від джерел фінансування (включаючи кошти учасників фінансування будівництва житлового будинку (пайовиків) або власні фінансові ресурси забудовника), підлягають оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах.

У випадку коли будівництво житла здійснюється забудовником за рахунок залучених ФФБ, податкові зобов'язання у забудовника виникають: по операціях з постачання послуг зі спорудження житла на загальних підставах за правилом першої події, встановленим пунктом 7.3.1 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість"; по операціях з передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло (об'єкт житлового фонду) до першого власника такого житла, незалежно від джерел фінансування будівництва, чи за рахунок власних коштів підприємства забудовника, чи за рахунок учасників фонду фінансування будівництва, чи за кошти держателів облігацій, у періоді передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло.

Операції по перерахуванню коштів, залучених ФФБ, забудовнику не змінюють податкового кредиту ФФБ та податкових зобов'язань забудовника.

Так, перевіркою не встановлено відображення у податковому обліку ТОВ "МЖК "Житлобуд" операцій з поставки житла у період передачі права власності на об'єкти інвестування.

Натомість, представник позивача з посиланням на відомості бухгалтерської довідки ТОВ "МЖК Житлобуд" від 10 січня 2014 року № 3 зазначав, що позивач здійснював нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість у 2008-2009 роках за правилом першої події, якою було надходження коштів (том 5 а. с. 158).

Як вбачається з бухгалтерської довідки ТОВ "МЖК Житлобуд" (том 2 а. с. 64-65), фондом фінансування будівництва було залучено кошти лише для 21 квартири та 5 офісних приміщень, тоді як 32 квартири будинку № 37, квартал 278, м. Кременчук були реалізовані Державній іпотечній установі.

При цьому, за отримані кошти від реалізації Державній іпотечній установі 32 квартир ІІ черги будівництва будинку 34 в місті Кременчуці Полтавської області, квартал 278 позивачем не сплачені податки та вказані суми не задекларовані до сплати, оскільки відповідні податкові зобов'язання виконані ТОВ "МЖК Житлобуд" в період 2008 - перша половина 2009 року. Отримані від Державної іпотечної установи кошти не задекларовані та не оподатковані.

Отже, факт несплати податків з отриманих від Державної іпотечної установи грошових коштів за договорами відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення від 25 серпня 2009 року та від 01 вересня 2009 року та їх недекларування підтверджено.

На підтвердження відображення у податковому обліку податкових зобов'язань ТОВ "МЖК Житлобуд" у період 2008 - перша половина 2009 року позивачем надано податкову звітність з ПДВ за вказаний період, однак з них неможливо встановити задекларовані суми по спірним операціям.

Позивачем безпідставно зазначалося про відсутність первинних документів щодо придбання будівельних та інших матеріалів використаних під час спорудження об'єкту будівництва на тій підставі, що вказані документи в нього вилученні, оскільки вказане кримінальне провадження закрито ще до звернення позивача до суду із вказаним позовом, а також, в матеріалах справи (том 2 а.с. 175-251, том 3 а.с.1-134) знаходяться такі первинні документи, які були залученні в 2013 році під час першого розгляду справи судом першої інстанції.

Також, в матеріалах справи містяться податкові декларації з податку на додану вартість за період 2008-2009 роки, які були подані представником позивача до суду першої інстанції в 2013 році під час первинного розгляду справи по суті. Повторне надання вказаних податкових декларацій представником позивача до суду першої інстанції під час розгляду справи після вищих судів, не є новим доказом, який не був врахований судами попередніх інстанцій.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що судом першої інстанції, крім іншого також досліджено повторно надану представником позивача податкову звітність за 2008-2009 роки (а.с. 52-122, т.8), з'ясовано питання стосовно руху кримінального провадження №90000010, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у порушення вимог пунктів 1.4, 1.6, 1.18 статті 1, пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем неправомірно занижено показники у рядку 01 Декларацій "Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів", тобто не враховано податкові зобов'язання з податку на додану вартість від реалізації об'єктів інвестування за звичайними цінами, у загальній сумі 2 876 172 грн.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. по справі № 816/5634/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 09.11.2015 р.