Справа № 808/4427/15
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року Справа № 808/4427/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Запоріжжі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «РІСТ» до Державного кадастрового реєстратора Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1, Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 від 09.04.2015 № РВ-015 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру», оскільки позивач вважає, що воно винесено з порушенням норм діючого законодавства. Крім того позивач просить суд зобовязати державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «РІСТ» площею 0,9203 га, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, буд. 3а, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на землю серії ЗП № 016009 від 17.02.2000.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.04.2015 разом із заявою про реєстрацію земельної ділянки (реєстраційний номер заяви ЗВ-015) були подані всі необхідні документи для реєстрації її у Державному земельному кадастрі. А саме: розроблена відповідно до вимог діючого законодавства приватним малим підприємством проектно виробнича фірма «Еліта» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, буд. 3а площею 0,9203 га, що перебуває у власності ТОВ «НВП «РІСТ», яка розроблялась на підставі державного акта на право власності на землю серії ЗП № 016009 від 17.02.2000 вже перебуває у власності товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «РІСТ».

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «РІСТ» у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав клопотання з проханням розглянути справу за наявними в справі доказами за відсутності позивача та його представника.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що рішення державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 від 09.04.2015 № РВ-015 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, так як при перевірці поданих позивачем документів для проведення державної реєстрації земельної ділянки, ним була встановлена їх невідповідність вимогам Закону України «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

Згідно із ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

На підставі клопотання приватного підприємства «РІСТ» від 05.07.1999, Тепличною селищною радою Шевченківського району м. Запоріжжя Запорізької області було прийнято рішення № 28 від 15.07.1999 «Про приватизацію, шляхом продажу земельної ділянки Приватному підприємству «РІСТ».

Згідно даного рішення, 11.08.1999 між Тепличною селищною радою Шевченківського району м. Запоріжжя та приватним підприємством «РІСТ» було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки площею 9203 кв.м. під виробничими цехами, за адресою: м. Запоріжжя, смт. Тепличне, пров. Зустрічний, 3а. Цільове призначення земельної ділянки розміщення промислової бази.

Договір купівлі продажу земельної ділянки був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 1064.

В подальшому, правонаступнику прав та обовязків приватного підприємства «РІСТ» - товариству з обмеженою відповідальністю «РІСТ» було видано державний акт на право власності на землю серія ЗП № 016009 від 17.02.2000, який був зареєстрований в книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за № 4.

Для подальших дій щодо внесення інформації про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, 06.02.2015 між позивачем та приватним малим підприємством проектно-виробнича фірма «ЕЛІТА» було укладено договір на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, буд. 3а, площею 0,9203 га, право на яку посвідчено державним актом на право власності на землю серія ЗП № 016009 від 17.02.2000.

09.04.2015 позивач звернувся до Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області із заявою (реєстраційний номер заяви ЗВ-015) про реєстрацію земельної ділянки. До заяви була додана технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, буд. 3а площею 0,9203 га.

09.04.2015 рішенням № РВ-015 Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у звязку із невідповідністю поданих документів вимогам, установленим ЗУ «Про Державний земельний кадастр», Порядку ведення Державного земельного кадастру та подання заявником документів не в повному обсязі, а саме: запитувана земельна ділянка розташована в межах м. Запоріжжя згідно з ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 12.07.1958 № 735. Селище міського типу тепличне утворене ОСОБА_3 Верховної ОСОБА_3 української РСР від 05.07.1991 № 1302-ХІІ у складі Шевченківського району м. Запоріжжя, в звязку з чим повноваження селищній раді з розпорядження землями не передано, книги реєстрації правовстановлюючих документів та другі примірники державних актів на право власності на земельні ділянки відсутні. Документи, що підтверджують державну реєстрацію державного акта на право власності на землю від 17.02.2000 № 4 відсутні; відсутня кадастрова зйомка М 1:500 та акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки)

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним та таким, яке підлягає скасуванню позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 15-1 Земельного кодексу України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, серед іншого належить ведення та адміністрування Державного земельного кадастру.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 107 Земельного кодексу України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Частиною 4, 5 ст. 111 Земельного кодексу України передбачено, що обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Відомості про обмеження у використанні земель зазначаються серед іншого у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, регулюються Законом України від 07.07.2011 № 3613-VІ «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VІ) та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051) .

Відповідно до статті 1 Закону № 3613-VІ державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 6 Закону № 3613-VІ встановлено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно частини 2 статті 7 Закону № 3613-VІ до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Статтею 9 Закону № 3613-VІ встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор здійснює, зокрема, реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Частинами 2 та 4 статті 24 Закону № 3613-VІ встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документ; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

Частиною 5 та 6 статті 24 Закону № 3613-VІ передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до статті 24 Закону № 3613-VІ, пункту 110 Порядку №1051 в редакції, що діяли на дату звернення позивача до державного кадастрового реєстратора, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); електронний документ; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки (крім випадку, передбаченого в абзаці четвертому пункту 86 цього Порядку, коли зазначається реєстраційний номер попередньої заяви або подається її копія).

Згідно пункту 111 Порядку № 1051 за результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій, зокрема, приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Відповідно до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про землеустрій» до складу документації із землеустрою включаються зокрема матеріали польових топографо-геодезичних робіт.

Згідно з Законом України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» визначено порядок проведення та результати топографо-геодезичних робіт, а саме: топографо-геодезичні та картографічні роботи - процес створення геодезичних, топографічних і картографічних матеріалів, даних; результати топографо-геодезичної і картографічної діяльності - геодезичні, топографічні, картографічні матеріали; кадастрові зйомки - комплекс робіт, спрямованих на вивчення необхідних топографічних елементів місцевості щодо пунктів геодезичної мережі (зокрема меж земельних ділянок з їх найменуваннями, кількісними та якісними показниками) і нанесення їх на планшет для створення планів (карт), що служать основою для кадастрів.

Стаття 10 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» визначає основні вимоги щодо здійснення топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Під час здійснення топографо-геодезичних, картографічних робіт повинні забезпечуватися: додержання вимог стандартів та нормативно-технічної документації; систематичний аналіз відповідності картографічних матеріалів сучасному стану місцевості; виконання топографічних, картографічних, кадастрових зйомок та оновлення карт і планів в єдиній системі координат і висот.

Статтею 198 Земельного кодексу України встановлено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, серед іншого встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі.

Як встановлено судом з матеріалів справи, та не заперечувалось сторонами, земельна ділянка право на яку посвідчено державним актом на право власності на землю серії ЗП № 016009 від 17.02.2000, знаходиться в межах м. Запоріжжя.

Згідно п. 3.19 Положення про Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради № 63 від 18.02.2011, на останнього покладено функції щодо створення і ведення архіву містобудівної документації, матеріалів містобудівного кадастру, облік проектів окремих будинків і споруд, інженерних комунікацій міського значення.

З наданого відповідачем 1 відповіді Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 14.09.2015 № 4506 та інших матеріалів справи вбачається, що на земельній ділянці площею 0,9203 га наявні інженерні мережі - водопровід, газопровід, каналізація, електрокабелі, тепломережа, у кількості та конфігурації яка є відмінною від тої, що зазначена у наданих позивачем матеріалах для внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Тобто, матеріали, що були подані позивачем з метою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, містять недостовірну інформацію про наявні обмеження та обтяження щодо використання земельної ділянки площею 0,9203 га. Топографічні плани (матеріали) М 1:500 (тощо), які б спростовували твердження відповідачів в цій частині, у розробленій технічній документації із землеустрою відсутні.

Окрім того, матеріали технічної документації із землеустрою містять графічну інформацію щодо розташування на земельній ділянці будівель та споруд, правовий режим та належність яких встановити неможливо. Документи, щоб підтверджували право позивача на вищезазначені будівлі та споруди у технічній документації відсутні.

За вищезазначених обставин суд приходить до висновку, що відмова державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 від 09.04.2015 № РВ-015 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» з підстав подання документів не в повному обсязі, а саме відсутності кадастрової зйомки М 1:500 та акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно захисних зон і зон особливого режиму використання земель, є правомірною.

Щодо відмови державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, суд зазначає наступне.

Для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, позивачем була надана копія державного акту на право власності на землю площею 0,9203 га серії ЗП № 016009 від 17.02.2000.

Як зазначено в державному акті на право власності на землю площею 0,9203 га серії ЗП № 016009 від 17.02.2000, підставою для його видачі стало рішення Тепличної селищної ради Шевченківського району м. Запоріжжя від 15.07.1999 № 28 про передачу у власність земельної ділянки.

05.07.1991 постановою Верховної ОСОБА_3 Української РСР «Про перетворення житлових масивів Шевченківського району міста Запоріжжя «Запорізький тепличний комбінат», «Чапаївка» і «Криничне» в селище міського типу Тепличне» в Шевченківському районі Запоріжжя було утворене селище міського типу Тепличне.

27.09.1991 згідно з рішенням Запорізької обласної ОСОБА_3 народних депутатів № 8 «Про зміни в адміністративно-територіальному устрою окремих районів області» була утворена Теплична селищна ОСОБА_3 народних депутатів Шевченківського району міста Запоріжжя з центром в селищі міського типу Тепличному. Зміни до меж міста Запоріжжя вищезазначеним рішенням не вносилися у звязку із утворенням селища міського типу Тепличне саме у складі Шевченківського району міста Запоріжжя.

Статтею 10 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин 06.04.1999) було встановлено, що до відання міських ОСОБА_3 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, серед іншого, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; реєстрація права власності, права користування землею і договорів оренди землі.

Отже, за адміністративно-територіальним розподілом та підпорядкуванням Теплична селищна рада не мала права розпоряджатися земельною ділянкою, яка розташована в смт. Тепличне Шевченківського району м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, 3А. Таким розпорядником виступала Запорізька міська рада, яка мала виключне право передачі земельних ділянок у власність в межах м. Запоріжжя.

Матеріали, які б підтверджували достовірність наданого позивачем державного акта, а саме книга записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю Тепличної селищної ради Шевченківського району м. Запоріжжя із записом № 4 про реєстрацію державного акта серії ЗП № 016009 від 17.02.2000, або другий примірник державного акта на земельну ділянку площею 0,9203 га, відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 від 09.04.2015 № РВ-015 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» є правомірним, оскільки обґрунтоване вимогами діючого законодавства України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України та перевіряє чи дотримувався суб'єкт владних повноважень, приймаючі (вчиняючи) рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_3 набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

ОСОБА_3 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака