Справа № 807/1722/14
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Справа № 876/7252/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Воловецькому районі Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Воловецькому районі Закарпатської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Свалявському районі Закарпатської області про стягнення заборгованості,

встановив:

У травні 2014 року позивач УПФ України у Воловецькому районі Закарпатської області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Свалявському районі Закарпатської області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість в сумі 183,60 грн. по відшкодуванню суми допомоги на поховання, виплаченої сім'ї померлого, які здійснили поховання особи, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач УПФ України у Воловецькому районі Закарпатської області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що згідно п. 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою і доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання від 04.03.2003 року № 5-4/4, відшкодуванню підлягають суми допомоги на поховання, яка виплачена сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку. Однак відповідачем, в частині відшкодування допомог на поховання, вищезазначений Порядок № 5-4/4 від 04.03.2003 року не виконується.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що така апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що УПФ України у Воловецькому районі Закарпатської області склало акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у березні 2014 року (а.с. 8).

Однак, як видно із Таблиць розбіжностей до довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, відповідачем не враховані суми витрат на виплату допомоги на поховання за березень 2014 р. в сумі 183,60 грн., оскільки смерть потерпілого не пов'язана із страховим випадком (а.с. 9).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову про відшкодування витрат на поховання за березень 2014 року в розмірі 183,60 грн., виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у встановленому законом порядку повинен своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в розі його смерті, виплачувати відповідні кошти йому або особам, які перебували на його утриманні; організовувати поховання померлого, відшкодовувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 8 ст. 34 цього Закону, у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Враховуючи вищенаведені законодавчі норми, Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Судом першої інстанції вірно встановлено та взято до уваги, що позивач не надав доказів на підтвердження причинного зв'язку смерті інваліда ОСОБА_1 з одержаним ним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (а.с. 21-23).

Згідно ж довідки Свалявського МВСМЕ № 201 від 26.05.2014 року причина смерті ОСОБА_1 не має причинно-наслідкового зв'язку із одержаним 17.05.1984 року трудовим каліцтвом (а.с. 36).

Тому суд першої інстанції прийшов до об'єктивного висновку про відсутність правових підстав для відшкодування понесених витрат на поховання за рахунок відповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування постанови суду від 16.06.2014 року немає.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Воловецькому районі Закарпатської області - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Воловецькому районі Закарпатської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Свалявському районі Закарпатської області про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 09.11.2015 року.