Справа № 2а/1570/9807/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/9991/33713/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, третя особа - старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Хлєбников Олександр Володимирович про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання відповідача у разі відсутності інших підстав, крім викладених в оскаржуваній постанові, прийняти виконавчий лист № 2а-10013/08, виданий Одеським окружним адміністративним судом 31.10.2011р. та відкрити виконавче провадження.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2011р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012р., позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 03.11.2011р. за виконавчим листом № 2а-10013/08.

Зобов'язано відповідача у разі відсутності інших підстав, крім викладених в оскаржуваній постанові, відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2а-10013/08, виданий Одеським окружним адміністративним судом 31.10.2011р., та прийняти виконавчий документ до виконання.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами першої та апеляційної інстанцій рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 24 цього Закону, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно частини першої статті 18 цього Закону, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2009р. стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_3 недоплачену, щомісячну державну соціальну допомогу, як дитини війни, передбачену статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2011р. задоволено заяву про заміну сторони виконавчого провадження у зв'язку зі смертю ОСОБА_3 на ОСОБА_1

31.10.2011р. ОСОБА_1 отримала виконавчий лист у зазначеній справі та 02.11.2011р. звернулась до виконавчої служби з приводу виконання рішення суду.

03.11.2011р. постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в резолютивній частині виконавчого документу не було зазначено суму, яку необхідно стягнути з управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на користь стягувача.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено такої підстави відмови у відкритті виконавчого провадження, як відсутність у виконавчому документі суми, яку необхідно стягнути з боржника на користь стягувача.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки визначений у статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження є вичерпним і не містить підстави, на яку посилається відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про відмову у відкритті провадження, відповідачем не наведено передбачені законом обставини, які виключають здійснення виконавчого провадження, відмова у відкритті провадження суперечить закону, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський