Справа № 2-а-2763/2010
Суддя: Зайцев Л. М.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-2763
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку письмового провадження)

23 грудня 2010 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Зайцева Л.М.,

за участі сторін:

позивача не зявився,

представника відповідача не зявилася,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шульгинської сільської ради на рішення Шульгинської сільської ради № 33/01 від 30.09.2010 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шульгинської сільської ради на рішення Шульгинської сільської ради № 33/01 від 30.09.2010 року, у якому просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення тридцять третьої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання № 33/01 від 30.09.2010 року «Про скасування рішення №31/05 тридцять першої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання від 27.08.2010 року».

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що йому на підставі рішення виконкому Шульгинської сільської ради № 20/12 від 30.12.2008 року було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,46 га за адресою: с.Шульгинка, вул.Леніна, 53. Він уклав договір з землевпорядною організацією на виготовлення технічної документації. 10.04.2009 року були встановлені межові знаки. Вважає, що оскаржувальним рішенням були порушені його права і це рішення протиречить вимогам діючого законодавства і рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у її відсутності. Письмові заперечення проти позову не надала.

Відповідно до вимог ч.4 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення:

Оскаржуваним рішенням тридцять третьої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання № 33/01 від 30.09.2010 року «Про скасування рішення №31/05 тридцять першої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання від 27.08.2010 року» рішення №31/05 тридцять першої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання від 27.08.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка передається у власність ОСОБА_1 с.Шульгинка, вул.Леніна, 53, скасоване як незаконне на підставі протеста прокурора Старобільського району. (а.с.17).

Проте з цим рішенням суд не може погодитись у звязку з наступним:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: с.Шульгинка, вул.Леніна, 53.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем і на підставі ч.2 ст.72 КАС України вважаються такими, що не потребують доказування.

Рішенням двадцятої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання № 20/12 від 30.12.2008 року ОСОБА_1 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,46 га за адресою: с.Шульгинка, вул.Леніна, 53. (а.с.7).

На підставі вказаного рішення позивач уклав договір з землевпорядною організацією на виготовлення технічної документації. 10.04.2009 року були встановлені межові знаки. (а.с.8-9).

Також згідно рішення тридцять першої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання № 31/05 від 27.08.2010 року була затверджена технічна документація щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, які передаються у власність ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Для оформлення права власності на вказані земельні ділянки ОСОБА_1 виготовлені два державні акти на право власності на земельну ділянку. (а.с.15-16).

Відповідно до ч.4,5 ст. 41 Конституції України, - ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження обєктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких обєктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно до ст.78 Земельного кодексу України, - право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Як вказано у ст.81 Земельного кодексу України, - право власності на землю громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, у тому числі, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачені підстави набуття права на землю, відповідно до яких, - громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 скористувався своїм правом на отримання землю на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності відповідно до вимог ст.ст.81,116 Земельного кодексу України.

Позивач ОСОБА_1 має право на захист своїх порушених прав відповідно до ст.ст.152-153 Земельного кодексу України.

Рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) визначено,

«що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У п.5. цього Рішення КС України вказано, що у Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду (частина друга статті 144). Цьому конституційному положенню відповідають Закон, у частині десятій статті 59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. …за змістом частини другої статті 144 Конституції України, частини десятої статті 59 Закону рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України Про прокуратуру порядку з одночасним зверненням до суду. При цьому Конституційний Суд України зазначає, що право прокурора оскаржувати до суду рішення органів місцевого самоврядування не є абсолютним, оскільки у Конституції України закріплено, що її норми є нормами прямої дії, а отже, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, як і право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування гарантується безпосередньо на підставі Конституції України кожному (частина третя статті 8, частина друга статті 55).

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.»

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що оскаржуване рішення тридцять третьої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання № 33/01 від 30.09.2010 року «Про скасування рішення №31/05 тридцять першої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання від 27.08.2010 року винесено в порушення вимог ст.41 Конституції України, ст.ст. 116, 121,122 Земельного кодексу України, оскільки позивача всупереч вимог закону без судового рішення позбавили право на земельні ділянки.

Статтею 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Тому оскаржуване рішення Шульгинської сільської ради судом визнається неправомірнм і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і ст.41 Конституції України, рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009, ст.ст. 116, 121, 125, 152-153, 155 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст.10-12, 86, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шульгинської сільської ради на рішення Шульгинської сільської ради № 33/01 від 30.09.2010 року задовольнити.

Визнати неправомірним і скасувати рішення тридцять третьої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання № 33/01 від 30.09.2010 року «Про скасування рішення №31/05 тридцять першої сесії Шульгинської сільської ради пятого скликання від 27.08.2010 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті 23 грудня 2010 року.

Суддя Л.М.Зайцев