Справа № 2-а-3662/2011
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3662/2011 рік
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2011 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Iвано-Франкiвської областi ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду в мiстi Долина справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

в с т а н о в и л а:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязати відповідача перерахувати та сплатити їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу в межах терміну позовної давності, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, по дату винесення рішення судом першої інстанції по справі, провести виплату із нарахуванням на отримані суми 20 % підвищення за проживання в гірському населеному пункті, стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася 11.10.1937 року і згідно Закону України «Про соцiальний захист дiтей вiйни» має статус дитини війни, а також проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського. Управлiння Пенсiйного фонду Украйни в Долинському районi Івано-Франківської області з невiдомих причин не проводить їй виплату щомісячного пiдвищення пенсiї як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». На подану нею письмову заяву відповідач відмовив у проведенні перерахунку вказаного підвищення, в звязку з чим вона змушена була звернутися в суд з даним позовом.

Представник відповідача подав заперечення на позов, в яких зазначає, що управління ПФ України в Долинському районі при визначенні розміру підвищення пенсії керувалося чинним законодавством, в тому числі Законами України про державний бюджет на 2010-2011 роки. Визначення мінімального розміру пенсії за віком, згідно якого позивачка проводить свої розрахунки, визначено лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому, ч. 3 цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом. І таким чином зазначене визначення мінімального розміру пенсії за віком до обчислення підвищень згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуватись не може. Починаючи з 22.05.2008 року по даний час позивачка отримує підвищення до пенсії як дитина війни у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Просив відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачкою та представником відповідача обставини, приходжу до висновку, що даний адміністративний позов належить до задоволення з врахуванням наступних підстав.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни, що підтверджується відтиском штампа «Дитина війни» за підписом начальника управління праці та соціального захисту населення Долинської РДА у паспорті серії СС № 547152 від 21.05.1998 року, виданого Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області, а тому на неї поширюються положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а також вона є особою, яка проживає на території гірського населеного пункту, про що свідчить посвідчення серії 2Б № 149973 від 28.10.2010 року, реєстраційний номер 7380.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

В ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 р. прожитковий мінімум у 2010 р. на одну особу для осіб, які втратили працездатність, встановлений у розмірах: з 01 січня -695 грн., з 01 квітня -706 грн., з 01 липня 709 грн., з 01 жовтня -723 грн., з 01 грудня 734 грн.

Проте, як вбачається із заперечень представника відповідача УПФ України в Долинському районі при нарахуванні підвищення до пенсії дітям війни з 22.05.2008 року керується постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року. Однак, нарахування позивачці підвищення до пенсії як дитині війні у розмірах, визначених цією постановою, є таким, що суперечить чинному законодавству.

Пунктом 8 зазначеної постанови Кабінету міністрів України встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні. В п. 15 постанови визначено дату набрання чинності постанови, а саме: з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначає, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року є безпідставнимі таким, що звужує обсяг передбачених законом прав позивачки. Вважаю за необхідне при вирішенні даного спору застосувати положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» як нормативний акт, який має вищу юридичну силу над підзаконними нормативними актами.

Відповідно до п. 7 ст. 7-2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» установлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Даний закон набрав чинності 19.06.2011 року, а отже, відповідач зобовязаний виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком до дня набрання чинності даним законом, тобто до 18.06.2011 року.

Вимога позивачки про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати їй як дитині війни належну щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Одночасно органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Таким чином приходжу до переконання, що, оскільки позивачці надано статус дитини війни, вона має право на соціальні гарантії, визначені Законом України «Про соціальний захист дітей війни». У 2011 році відповідач виплачував позивачці підвищення до пенсії у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року. А тому з урахуванням пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами слід зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та законами України про державний бюджет на відповідні роки, із нарахуванням на отримані суми 20% підвищення за проживання в гірському населеному пункті та з урахуванням виплачених сум за період з 18.01.2011 року по 18.06.2011 року, а позов задовольнити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі ст. 17 п. 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», п. 7 ст. 7-2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», постанови Кабінету Міністрів України № 647 від 11 серпня 1995 р. «Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських», постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» № 497 від 11.04.2000 року, керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 17, 99, 100, 158-162, 183-2, ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», протиправною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", із нарахуванням на отримані суми 20% підвищення за проживання в гірському населеному пункті та з урахуванням виплачених сум за період з 18.01.2011 року по 18.06.2011 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3,40 гривні (три гривні 40 копійок) судового збору.

Постанова підлягає до обовязкового негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 (десяти) днів з дня її отримання до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд.

Суддя: