Справа № 804/8868/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2015 рокусправа № 804/8868/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Фірсік Д.Ю.

за участі представника позивача Коваленко О.В.

представника відповідача Семенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 р. в справі № 804/8868/15 за позовом Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Верхньодніпровська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2013 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3627,15 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 906,79 грн., № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1017920,39 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 508960,20 грн., № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 283569 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 141785 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки є необґрунтованими, тому податкові повідомлення-рішення є протиправними, зазначає про підтвердження фактичного здійснення господарських операцій.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує на порушення контролюючим органом порядку проведення та оформлення результатів перевірки, вручення податкових повідомлень-рішень, неврахування судом першої інстанції фактичного виконання господарських операцій з ТОВ «Надія», ПАТ «НАК «Нафтогаз України», ПДВП «Техдеталь», ПНТП «Регіон», підтвердження господарських операцій належними первинними документами. Крім того, вказує на необґрунтованість висновків акту перевірки, що ТОВ «Інститут економічних досліджень» не є учбовим закладом, що призвело до необґрунтованого нарахування грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа» зареєстровано виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області 05.10.1999 р., , перебуває на податковому обліку в Верхньодніпровській ОДПІ.

Судом першої інстанції встановлено, що Верхньодніпровською ОДПІ проведено виїзну позапланову документальну перевірку КП «Жовтоводськтепломережа» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2012 р., іншого законодавства за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої складено акт № 472/222-23645975 від 13.06.2013 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 138.2 ст. 138, п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2012 рік у сумі 713269 грн. та занижено податок на прибуток за 2012 рік на загальну суму 238569 грн.; п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результат чого донараховано податку на додану вартість у сумі 1017920,39 грн., у тому числі за вересень 2011 р. - 362,10 грн., лютий 2012 р. - 658,13 грн., березень 2012 р. - 2663,40 грн., квітень 2012 р. - 7326,62 грн., травень 2012 р. - 268,62 грн., серпень 2012 р. - 131,64 грн., жовтень 2012 р. - 260,44 грн., листопад 2012 р. - 194025,03 грн., грудень 2012 р. - 812224,41 грн.; завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на додану вартість за грудень 2012 р. у сумі 17210 грн.; пп. 4.2.9 «е», пп. 4.2.11 п. 4.2 ст. 4, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що призвело до не нарахування та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 3627,15 грн.

На підставі вказаного акта перевірки Верхньодніпровською ОДПІ 15.07.2013 р. прийнято податкові повідомлення-рішення: № про збільшення КП «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку, у розмірі 4533,94 грн., у тому числі: 3627,15 грн. - за основним платежем, 906,79 грн. - за штрафними санкціями; № про збільшення КП «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1526870,59 грн., у тому числі 1017920,39 грн. - за основним платежем, 508960,20 грн. - за штрафними санкціями; № про збільшення КП «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності, у розмірі 425354,00 грн., з яких 283569,00 грн. - за основним платежем, 141785 грн. - за штрафними санкціями.

За наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючими органами прийняті рішення про залишення скарг платника податків без задоволення, а податкових повідомлень-рішень - без змін.

Судом першої інстанції також встановлено, що між КП «Жовтоводськтепломережа» (покупець) та НАК «Нафтогаз України» (продавець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 14/2306/11 від 30.09.2011 р., за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця у VI кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями. 30.09.2011 р. між КП «Жовтоводськтепломережа» (покупець) та НАК «Нафтогаз України» (продавець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 14/2538/11, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця у VI кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

На підставі укладених договорів складено акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2013 р. КП «Жовтоводськтепломережа» відображено в бухгалтерському обліку за жовтень 2012 р. наступні бухгалтерські проводки: акт приймання передачі природного газу від 31.01.2013 р. до договору № 14/2306/11 від 30.09.2011 р.: 2310 0002 - 2032 0027 - 393745,70 грн., 2310 0002 - 6313 2864 - 8036,67 грн., 2310 0002 - 6313 2864 - 156333,96 грн.; акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2013 р. до договору № 14/2538/11 від 30.09.2011 р.: 2310 0002 - 2032 0027 - 1314734,58 грн., 2310 0002 - 6313 2863 - 26294,70 грн., 2310 0002 - 6313 2863 - 114500,68 грн., а також НАК «Нафтогаз України» виписано податкові накладні 27.11.2012 р. та 30.11.2012 р.

КП «Жовтоводськтепломережа» віднесено до складу витрат за 4 квартал 2012 р. та віднесено до собівартості придбаних товарів суму 2013646,28 грн. за актами приймання-передачі природного газу, які не містять номеру та датовані 31.01.2013 р.

З урахуванням того, що акти приймання-передачі природного газу, надані в ході перевірки, датовані 31.01.2013 р. та не є підставою для отримання податкових накладних в листопаді 2012 р., а підтверджуючі документи на отримання податкових накладних (акти приймання-передачі природного газу за листопад 2012 р.) відсутні, суд першої інстанції вважав, що у КП «Жовтоводськтепломережа» відсутні підстави для включення до складу податкового кредиту податкових накладних № 10273 від 27.11.2012 р. на суму 582673,86 грн., № 10304 від 27.11.2012 р. на суму 2056655,36 грн., № 11502 від 30.11.2012 р. на суму 2011389,42 грн., № 12204 від 30.11.2012 р. в листопаді 2012 р., отриманих від НАК «Нафтогаз України» та формування валових витрат на суму 2013646,28 грн. за рахунок включення собівартості придбаного товару. При цьому судом першої інстанції не прийнятий як доказ правомірності формування витрат рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2013 р.у справі № 904/3368/13, оскільки у даному рішенні вказано про факт поставки природного газу за актами приймання-передачі на загальну суму 7389448,26 грн. лише за договором № 14/2538/11 від 30.09.2011 р., в той час, як в ході проведення перевірки досліджувались два договори, укладені між КП «Жовтоводськтепломережа» та НАК «Нафтогаз України», - № 14/2538/11 від 30.09.2011 р. та № 14/2306/11 від 30.09.2011 р.; задекларовані КП «Жовтоводськтепломережа» витрати на суму 2013646,28 грн. та первинні документи, на підставі яких КП «Жовтоводськтепломережа» сформовано валові витрати за 4 квартал 2012 р., не були досліджені в ході розгляду справи № 904/3368/13, тому встановити відповідність між актами приймання-передачі, наданими до господарського суду Дніпропетровської області, та наданими в ході проведення перевірки, суд першої інстанції вважав неможливим.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що між КП «Жовтоводськтепломережа» (замовник) та ТОВ «Надія» (підрядник) укладено договори № 21-03/12 від 21.03.2012 р., № 03-04/12 від 03.04.2012 р. на виконання режимно-налагоджувальних та екологічно-теплотехнічних випробувань водогрійного котла типа «ПТВМ-100» в ТЕЦ КП «Жовтоводськтепломережа» протягом 2 місяців з моменту передоплати, на підставі яких сторонами складено акти приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2012 р., в яких відсутні дати підписання та номери.

З урахуванням відсутності в актах виконаних робіт дати та номерів, а також непідтвердження позивачем необхідності виконання даних робіт та понесених витрат через ненадання до перевірки висновків, дефектних відомостей та інших документів, документів на підтвердження, яким чином здійснювалась організація дозволу входу-виходу на територію ТЕЦ робітникам ТОВ «Надія», які здійснювали роботи, як організовувалось проживання працівників, що задіяні в роботі, чи фіксувалось прибуття, вибуття працівників ТОВ «Надія», що виконували роботи, акту Лівобережної ОДПІ від 15.01.2013 р. № 153/227/13425445 позапланової виїзної перевірки ТОВ «Надія» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, яким не підтверджено взаємовідносини КП «Жовтоводськтепломережа» з ТОВ «Надія» у березні та квітні 2012 р., суд першої інстанції дійшов висновку, що операції з режимно-налагоджувальних та екологічно-теплотехнічних випробувань водогрійного котла типа «ПТВМ-100» на ТЕЦ КП «Жовтоводськтепломережа» не підтверджені первинними документами, тому у КП «Жовтоводськтепломережа» відсутні підстави для відображення у складі витрат суму 49950,11 грн. за рахунок включення собівартості придбаних послуг.

Також судом першої інстанції встановлено укладення КП «Жовтоводськтепломережа» договорів на придбання продукції № 12 від 01.02.2011 р. та № 14 від 01.02.2012 р. із Приватним Дніпропетровським виробничим підприємством «Техдеталь» (продавець) щодо придбання товару, за яким КП «Жовтоводськтепломережа» отримано видаткові накладні на товар (свердло різних діаметрів, підшипник 6318, анкер цанговий 25/20L=200) та податкові накладні. З урахуванням ненадання до перевірки документів на транспортування товару (товарно-транспортних накладних, подорожніх листів), пояснення щодо умов транспортування товару, відсутність у видаткових накладних № РН-0016 від 09.02.2012 р. та № РН-0119 від 28.08.2012 р. прізвища та ініціалів отримувача товару, що не дає змогу ідентифікувати особу, яка прийняла вантаж, не зазначення довіреності, за якою отримано товар, суд першої інстанції вважав непідтвердженим факт передачі товарів від продавця до покупця, його транспортування та зберігання, а зважаючи на наявність акту ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 15.02.2013 р. № 501/225-08/23935495 позапланової виїзної перевірки Приватного Дніпропетровського виробничого підприємства «Техдеталь» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, яким не підтверджено взаємовідносини КП «Жовтоводськтепломережа» з ПДВП «Техдеталь» у вересні 2011 р., лютому 2012 р. та серпні 2012 р., суд дійшов висновку, що КП «Жовтоводськтепломережа» не підтверджено документально факт здійснення господарських операцій з придбання товарів у ПДВП «Техдеталь», тому у КП «Жовтоводськтепломережа» право на податковий кредит у сумі 1029,42 грн. не виникло.

Судом першої інстанції встановлено, що між КП «Жовтоводськтепломережа» та Приватним науково-технологічним підприємством «Регіон» укладено договори постачання № 420 від 20.02.2012 р. та № 019/12 від 01.02.2012 р., за умовами якого позивач придбаває товар, постачання якого здійснюється зі складу постачальника; товар постачається в тарі, передбаченій відповідними ГОСТ, ТУ і іншої узгодженої технічної документації на продукцію; разом з товаром продавець передає покупцю оригінал рахунку на фактично відвантажений товар, видаткову накладну, податкову накладну, сертифікат якості на товар або інший документ, підтверджуючий якість товару. На підставі цих договорів КП «Жовтоводськтепломережа» отримано видаткові накладні на товар (хімреактиви - спирти, кислоти, гліцерин тощо), податкові накладні та складено товарно-транспорті накладні. З урахуванням відсутності у видатковій накладній № 1182 від 25.02.2012 р. прізвищ та ініціалів осіб, яки її підписали, що не дає змогу ідентифікувати особу, яка відпустила товар та прийняла, не зазначення довіреності, за якою отримано товар; ненадання передбачених договором документів (ліцензії на роботу з прекурсорами, сертифікатів якості, технічних паспортів на товар), суд першої інстанції вважав неможливим встановлення виробника та походження продукції, реалізованої КП «Жовтоводськтепломережа». Через не підтвердження факту передачі товарів від продавця до покупця, його транспортування та зберігання, суд дійшов висновку, що у КП «Жовтоводськтепломережа» не виникло права на податковий кредит у сумі 651,51 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що КП «Жовтоводськтепломережа» здійснювалась оплата послуг за навчання штатних працівників на адресу підприємств, які не є учбовими закладами І-ІV рівня акредитації або професійно-технічними закладами. Так, 20.12.2010 р. КП «Жовтоводськтепломережа» укладено договори № 237/12, № 238/12, від 21.09.2010 р. № 146/09, № 142/09 з ТОВ «Інститут економічних досліджень» (виконавець), за яким виконавець зобов'язаний вживати всіх необхідних заходів щодо належної організації та проведення навчання спеціаліста/спеціалістів замовника на курсах «Державні закупівлі в Україні»; по закінченню навчання та за умови успішного складання іспиту забезпечити видачу спеціалісту/спеціалістам замовника сертифікат встановленого зразка про проходження навчання. КП «Жовтоводськтепломережа» отримано від ТОВ «Інститут економічних досліджень» акти здачі-приймання робіт (послуг), ТОВ «Інститут економічних досліджень» виписано штатним працівникам КП «Жовтоводськтепломережа» сертифікати; оплата здійснена у безготівковій формі, про що складені платіжні доручення.

Приймаючи до уваги відсутність доказів присвоєння ТОВ «Інститут економічних досліджень» статусу закладу освіти - учбового закладу або закладу післядипломної освіти, суд першої інстанції дійшов висновку, що податковим агентом КП «Жовтоводськтепломережа» не включено до загального місячного оподатковуваного доходу платників податку дохід, отриманий як додаткове благо, у вигляді безоплатно отриманих послуг навчання та підвищення кваліфікації на загальну суму 9740,00 грн., що призвело до не нарахування та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1461,00 грн.(9740,00 * 15%).

Колегія суддів вважає такі висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Верхньодніпровською ОДПІ проведено виїзну позапланову документальну перевірку КП «Жовтоводськатепломережа» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої складено акт № 472/222-23645975 від 13.06.2013 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2012 р. в сумі 713269 грн. та заниження податку на прибуток за 2012 р. на суму 238569 грн.; п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок на додану вартість в загальному розмірі 1017920,39 грн., в тому числі за вересень 2011 р. - 362,10 грн., за лютий 2012 р. - 658,13 грн., за березень 2012 р. - 2663,40 грн., за квітень 2012 р. - 7326,62 грн., за травень 2012 р. - 268,62 грн., за серпень 2012 р. - 131,64 грн., за жовтень 2012 р. - 260,44 грн., за листопад 2012 р. - 194025,03 грн., за грудень 2012 р. - 812224,41 грн., а також завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на додану вартість за грудень 2012 р. на 17210 грн.; абз. «е» пп. 4.2.9, 4.2.11 п. 4.2 ст. 4, пп. 8.1.1 ст. 8, п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого не нараховане та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 3627,15 грн. (а.с. 38-140 т.1).

За наслідками перевірки Верхньодніпровською ОДПІ 15.07.2013 р. прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: № 000122220 про збільшення КП «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 425354 грн., в тому числі за основним платежем - 283569 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 141785 грн. (а.с. 201 т.1); № про збільшення КП «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1526880,59 грн., в тому числі за основним платежем - 1017920,39 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 508960,2 грн. (а.с. 203 т.1); № про збільшення КП «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 4533,94 грн., в тому числі за основним платежем - 3627,15 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 906,79 грн. (а.с. 202 т.1).

За наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючими органами прийняти рішення про залишення скарг платника податків без задоволення, а податкових повідомлень-рішень - без змін.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між КП «Жовтоводськтепломережа» (покупець) та НАК «Нафтогаз України» (продавець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 14/2306/11 від 30.09.2011 р., за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця у ІV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями. 30.09.2011 р. між КП «Жовтоводськтепломережа» (покупець) та НАК «Нафтогаз України» (продавець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 14/2538/11, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця у ІV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Крім того, умовами зазначених договорів передбачено, що приймання-передача газу оформлюється актом приймання-передачі газу, обсяг споживання газу покупцем у відповідності місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця; не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язаний надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість; продавець не пізніше 8 числа зобов'язується повернути покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта; акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

З актів від 05.11.2012 р. (а.с. 20 т.2), від 04.12.2012 р. (а.с. 24 т.2), від 03.01.2013 р. (а.с. 28 т.2), складених КП «Жовтоводськтепломережа» та Жовтоводським управлінням по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» (далі - Жовтоводське УЕГГ), вбачається що КП «Жовтоводськтепломережа» використаний певний обсяг газу у жовтні-грудні 2012 р. відповідно до показників пристроїв обліку на виробництво електроенергії та теплової енергії, актами підтверджена безперервне постачання газу. Також актами про кількість прийнятого газу № 054101-56 від 31.10.2012 р. (за жовтень 2012 р.), № 054101-57 від 30.11.2012 р. (за листопад 2012 р.), № 054101-58 від 31.12.2012 р. (за грудень 2012 р.), складеними Жовтоводським УЕГГ та КП «Жовтоводськтепломережа», підтверджено транспортування газу ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі Жовтоводського УЕГГ та прийняття газу споживачем КП «Жовтоводськтепломережа» у зазначених в актах обсягах (а.с. 23, 27, 31 т.2).

Акти приймання-передачі природного газу за жовтень-грудень 2012 р. між КП «Жовтоводськтепломережа» та НАК «Нафтогаз України» складено 31.01.2013 р. (а.с. 21-22, 25-26, 29-30 т.2).

Крім того, НАК «Нафтогаз України» видано позивачеві податкові накладні № 10273 від 27.11.2012 р. на придбання та транспортування газу на суму 582673,86 грн., в тому числі податок на додану вартість - 97112,31 грн., № 10304 від 27.11.2012 р. на придбання та транспортування газу на суму 2056655,36 грн., в тому числі податок на додану вартість - 342775,89 грн., № 11502 від 30.11.2012 р. на придбання та транспортування газу на суму 2011389,42 грн., в тому числі податок на додану вартість - 335231,57 грн., № 12204 від 30.11.2012 р. на придбання та транспортування газу на суму 3098413,52 грн., в тому числі податок на додану вартість - 516402,26 грн. (а.с. 33-37 т.2).

Операції з придбання газу відображено позивачем в бухгалтерському обліку.

Витрати в сумі 2013646,28 грн. з придбання газу позивачем віднесено до складу витрат (витрат на собівартість) у 4 кварталі 2012 р.

У відповідності до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності згідно з пп. 138.1.1 включають:

собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 цього кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення,

визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п. 138.5 ст. 138 цього кодексу інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

За приписами п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних

активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Підпунктом 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

З огляду на зазначені приписи податкового законодавства, для визначення правомірності віднесення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, необхідним є з'ясування пов'язаності здійснених витрат з провадженням господарської діяльності та підтвердження здійснення витрат належними первинними документами.

В періоді, що перевірявся, основними видами діяльності КП «Жовтоводськтепломережа» за КВЕД-2010 були постачання парки, гарячої води та кондиційованого повітря; розподілення електроенергії тощо.

У виробництві теплової енергії позивачем використовувався природний газ, який в собівартості послуг, що надає позивач, становить близько 60%.

Відтак, здійснення позивачем витрат з придбання природного газу за спірними договорами безпосередньо пов'язано з провадженням господарської діяльності.

Придбання позивачем природного газу підтверджено належними первинними документами, приведеними вище, відповідно, віднесення позивачем витрат з придбання природного газу за договорами з ПАТ «НАК Нафтогаз України» до витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, є правомірним.

Колегія суддів вважає необґрунтованими висновки акту перевірки, підтримані судом першої інстанції, щодо не підтвердження належними первинними документами здійснення витрат через відсутність актів приймання-передачі природного газу за листопад 2012 р.

Як зазначено вище, факт отримання позивачем природного газу саме в 4 кварталі 2012 р. підтверджено актами від 05.11.2012 р., від 04.12.2012 р., від 03.01.2013 р., складеними КП «Жовтоводськтепломережа» та Жовтоводським управлінням по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» (далі - Жовтоводське УЕГГ), якими підтверджено використання певного обсягу газу у жовтні-грудні 2012 р. відповідно до показників пристроїв обліку на виробництво електроенергії та теплової енергії, актами підтверджена безперервне постачання газу; актами про кількість прийнятого газу № 054101-56 від 31.10.2012 р. (за жовтень 2012 р.), № 054101-57 від 30.11.2012 р. (за листопад 2012 р.), № 054101-58 від 31.12.2012 р. (за грудень 2012 р.), складеними Жовтоводським УЕГГ та КП «Жовтоводськтепломережа», якими підтверджено транспортування газу ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі Жовтоводського УЕГГ та прийняття газу споживачем КП «Жовтоводськтепломережа» у зазначених в актах обсягах.

Складання актів приймання-передачі природного газу за жовтень-грудень 2012 р. між КП «Жовтоводськтепломережа» та НАК «Нафтогаз України» 31.01.2013 р. обумовлено порушенням умов договорів поставки природного газу з боку ПАТ «НАК Нафтогаз України» в частині невчасного підписання актів приймання-передачі природного газу.

При цьому колегія суддів вважає доречним посилання апелянта на приписи пп. 138.8.6 п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, відповідно до яких витрати з придбання природного газу, що формують собівартість послуг гарантованого постачальника з постачання природного газу споживачам за регульованим тарифом у звітному податковому періоді, визначаються в розмірі суми коштів, що

перераховані власнику природного газу з відкритого у банку відповідно до закону гарантованим постачальником поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів. Після оформлення акта приймання-передачі природного газу між власником природного газу та гарантованим постачальником витрати, включені до собівартості постачання природного газу, підлягають коригуванню (у сторону збільшення чи зменшення) відповідно до суми вартості придбаного природного газу гарантованим постачальником, визначеної в акті приймання-передачі природного газу за звітний податковий період.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» гарантований постачальник - визначене в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, газопостачальне підприємство, яке не має права відмовити споживачу в укладанні договору на постачання природного газу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 705 від 25.07.2012 р. ПАТ «НАК Нафтогаз України» визначено гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. м., та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії.

З урахуванням положень пп. 138.8.6 п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України є правомірним віднесення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, витрат з придбання газу саме в тому податковому періоді, в якому здійснено перерахування коштів за поставлений природний газ.

Правомірність формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, обумовлює й правомірність формування позивачем податкового кредиту за цими господарськими операціями.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як встановлено п. 187.10 ст. 187 цього кодексу, платники податку, які постачають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), у тому числі надають послуги з його транспортування та постачання, надають послуги з водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об'єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов'язань та податкового кредиту за касовим методом.

Відповідно до пп. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов'язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів

компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці)

йому товарів (послуг).

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, видані позивачу ПАТ «НАК Нафтогаз України», відображені у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних позивача.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В даному випадку суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням природного газу підтверджені податковими накладними, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту в спірних періодах.

Висновки акту перевірки, підтримані судом першої інстанції, щодо завищення позивачем податкового кредиту за листопад та грудень 2012 р. по операціям з придбання природного газу у ПАТ «НАК Нафтогаз України» внаслідок відсутності підтверджуючих документів на отримання цих податкових накладних через ненадання актів приймання-передачі природного газу у листопаді 2012 р., є незмістовними з підстав, викладених вище.

Оскільки в ході розгляді справи встановлено, що господарські операції з придбання позивачем природного газу у ПАТ «НАК Нафтогаз України» вчинені реально, з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, позивач безперечно має право на податковий кредит, відповідно, є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених позивачем постачальнику.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між КП «Жовтоводськтепломережа» як замовником та ТОВ «Надія» як підрядником укладено договори № 21-03/12 від 21.03.2012 р., № 03-04/12 від 03.04.2012 р. на виконання режимно-налагоджувальних та екологічно-теплотехнічних випробувань водогрійного котла типа «ПТВМ-100» в ТЕЦ КП «Жовтоводськтепломережа» протягом 2 місяців з моменту передоплати (а.с. 68-69 т.2).

Фактичне здійснення господарських операцій за вказаними договорами підтверджено локальними сметами, розрахунками загальновиробничих витрат, підсумковими відомостями ресурсів, договірної ціною, актами приймання виконаних робіт форми № КБ-2в (а.с. 82-93 т.2), рахунками (а.с. 71, 74, 77, 80 т.2), податковими накладними (а.с. 72, 75, 78, 81 т.2), технічними звітами (а.с. 212-221 т.2).

Позивачем здійснена оплата за отримані послуги, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи (а.с. 70, 73, 76, 79 т.2).

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Податкові накладні, видані позивачу ТОВ «Надія», відображені у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних позивача.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В даному випадку суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням послуг підтверджені податковими накладними, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

З урахуванням приведених вище приписів Податкового кодексу України, що регулюють порядок формування витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, а також порядок формування податкового кредиту, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно віднесено до складу витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у складі собівартості придбаних послуг у 2 кварталі 2012 р. суму 49950,11 грн., а також до складу податкового кредиту у березні 2012 р. суму податку на додану вартість в розмірі 2663,40 грн., у квітні 2012 р. суму податку на додану вартість в розмірі 7326,62 грн.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу, з яким погодився суд першої інстанції, що акти приймання виконаних робіт не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» через відсутність в актах номеру та дати підписання, оскільки акти складені за типовою формою та містять усі відомості, які необхідні для ідентифікації господарської операції відповідно до вказаного Закону.

Що стосується господарських відносин позивача з Приватним Дніпропетровським виробничим підприємством «Техдеталь» (далі - ПДВП «Техдеталь»), колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між КП «Жовтоводськтепломережа» та ПДВП «Техдеталь» укладено договори на придбання продукції № 12 від 01.02.2011 р. та № 14 від 01.02.2012 р., за яким КП «Жовтоводськтепломережа» придбавало наступний товар: свердло різних діаметрів, підшипник 6318, анкер цанговий 25/20L=200 (а.с. 129, 141 т.2). Фактичне виконання цих господарських операцій підтверджено наявними в матеріалах справи первинними документами (а.с. 136-170 т.2): видатковими накладними, податковими накладними. Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними. Позивачем здійснена оплата за придбаний товар з урахуванням сум податку на додану вартість, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення.

Фактичне отримання позивачем товару підтверджено наявними в матеріалах справи прибутковими ордерами. Оприбуткування товару в бухгалтерському обліку підтверджено наявними в матеріалах справи відомостями по рахунку 6311.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Податкові накладні, видані позивачу ПДВП «Техдеталь», відображені у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних позивача.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В даному випадку суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням послуг підтверджені податковими накладними, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

З урахуванням приведених вище приписів Податкового кодексу України, що регулюють порядок формування податкового кредиту, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту у вересні 2011 р. суму податку на додану вартість в розмірі 362,10 грн., у лютому 2012 р. та серпні 2012 р. суму податку на додану вартість в розмірі 535,68 грн. та 131,64 грн. відповідно.

Доводи контролюючого органу, викладені в акті перевірки, які підтримані судом першої інстанції, що з урахуванням ненадання до перевірки документів на транспортування товару (товарно-транспортних накладних, подорожніх листів), пояснення щодо умов транспортування товару, відсутність у видаткових накладних № РН-0016 від 09.02.2012 р. та № РН-0119 від 28.08.2012 р. прізвища та ініціалів отримувача товару, що не дає змогу ідентифікувати особу, яка прийняла вантаж, не зазначення довіреності, за якою отримано товар, вважається непідтвердженим факт передачі товарів від продавця до покупця, його транспортування та зберігання, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем 01.07.2013 р. разом із зауваженням до акту перевірки надано контролюючому органу видаткові накладні, видані ПДВП «Техдеталь», товарно-транспортні накладні на транспортування придбаного у цього контрагента товару.

З урахуванням приписів абз. 2 п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України надані позивачем документи повинні бути враховані контролюючим органом при прийнятті рішення за результатами проведення перевірки, що не було зроблено, відповідно висновок суду першої інстанції про відсутність таких документів є необґрунтованим.

Що стосується відсутності прізвищ та ініціалів особи на видаткових накладних, колегія суддів зазначає про неврахування судом першої інстанції пояснень позивача в тій частині, що на підприємстві діє система персоналізації підписів, а з урахуванням доведеності отримання товару приходними ордерами, є безпідставними посилання суду першої інстанції на безтоварність операцій.

Також судова колегія вважає безпідставним посилання суду першої інстанції в обґрунтування висновку про безтоварність операцій на акту ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 15.02.2013 р. № 501/225-08/23935495 позапланової виїзної перевірки ПДВП «Техдеталь» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, яким не підтверджено взаємовідносини КП «Жовтоводськтепломережа» з ПДВП «Техдеталь» у вересні 2011 р., лютому 2012 р. та серпні 2012 р.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом не надано належних доказів в спростування того, що контрагент позивача в перевіряємому періоді мав статус платника податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємства до ЄДР не вносилось, а відтак, вказане підприємство мало право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім товару та послуг, що надавалися цим підприємством.

Колегія суддів зауважує, що невиконання контрагентом своїх зобов'язань по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що між КП «Жовтоводськтепломережа» та Приватним науково-технологічним підприємством «Регіон» (далі - ПНТП «Регіон») укладено договори постачання № 420 від 20.02.2012 р. та № 019/12 від 01.02.2012 р., за умовами якого позивач придбаває товар, постачання якого здійснюється зі складу постачальника; товар постачається в тарі, передбаченій відповідними ГОСТ, ТУ і іншої узгодженої технічної документації на продукцію; разом з товаром продавець передає покупцю оригінал рахунку на фактично відвантажений товар, видаткову накладну, податкову накладну, сертифікат якості на товар або інший документ, підтверджуючий якість товару (а.с. 95-98 т.2).

За вказаними договорами позивачем придбано хімреактиви - спирти, кислоти, гліцерин тощо.

Фактичне виконання цих господарських операцій підтверджено наявними в матеріалах справи первинними документами (а.с. 102-127 т.2): видатковими накладними, податковими накладними. Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними. Позивачем здійснена оплата за придбаний товар з урахуванням сум податку на додану вартість, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення.

Фактичне отримання позивачем товару підтверджено наявними в матеріалах справи прибутковими ордерами. Оприбуткування товару в бухгалтерському обліку підтверджено наявними в матеріалах справи відомостями по рахунку 6311.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Податкові накладні, видані позивачу ПНТП «Регіон», відображені у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних позивача.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В даному випадку суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням послуг підтверджені податковими накладними, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

З урахуванням приведених вище приписів Податкового кодексу України, що регулюють порядок формування податкового кредиту, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту у лютому 2012 р., травні 2012 р. та жовтні 2012 р. суму податку на додану вартість в розмірі 122,45 грн., 268,62 грн. та 260,44 грн. відповідно.

Доводи контролюючого органу, викладені в акті перевірки, які підтримані судом першої інстанції, що з урахуванням відсутності у видатковій накладній № 1182 від 25.02.2012 р. прізвищ та ініціалів осіб, яки її підписали, що не дає змогу ідентифікувати особу, яка відпустила товар та прийняла, не зазначення довіреності, за якою отримано товар, ненадання передбачених договором документів (ліцензії на роботу з прекурсорами, сертифікатів якості, технічних паспортів на товар), що унеможливлює встановлення виробника та походження продукції, вважається непідтвердженим факт передачі товарів від продавця до покупця, його транспортування та зберігання, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем 01.07.2013 р. разом із зауваженням до акту перевірки надано контролюючому органу товарно-транспортні накладні на транспортування придбаного у цього контрагента товару.

З урахуванням приписів абз. 2 п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України надані позивачем документи повинні бути враховані контролюючим органом при прийнятті рішення за результатами проведення перевірки, що не було зроблено, відповідно висновок суду першої інстанції про відсутність таких документів є необґрунтованим.

Що стосується відсутності прізвищ та ініціалів особи на видаткових накладних, колегія суддів зазначає про неврахування судом першої інстанції пояснень позивача в тій частині, що на підприємстві діє система персоналізації підписів, а з урахуванням доведеності отримання товару приходними ордерами, є безпідставними посилання суду першої інстанції на безтоварність операцій.

Також є необґрунтованим посилання суду першої інстанції на ненадання до перевірки сертифікатів якості або технічних паспортів, ліцензій на роботу з прекурсорами, оскільки ці документи не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно, ненадання таких документів до перевірки ніяким чином не може виплинути на висновок щодо правильності формування податкового кредиту платником податків.

Сукупність досліджених судом апеляційної інстанції доказів дає підстави для висновку, що обставини одержання позивачем економічного ефекту за наслідками придбання товарів не спростовано актом перевірки та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, відповідно висновок суду першої інстанції про правомірність збільшення позивачу суми грошових зобов'язань з податку на прибуток податковим повідомленням-рішенням № та податок на додану вартість податковим повідомленням-рішенням № є помилковим.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № , колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що КП «Жовтоводськтепломережа» як замовником укладено з ТОВ «Інститут економічних досліджень» як виконавцем наступні договори на надання спеціалістам замовника послуг щодо організації навчання на курсах «Державні закупівлі в Україні»: № 237/12 від 20.12.2010 р. (а.с. 39 т.2), № 238/10 від 20.12.2010 р. (а.с. 43 т.2), № 146/09 від 21.09.2010 р. (а.с. 50 т.2), № 142/09 від 21.09.2010 р. (а.с. 51 т.2). За умовами договорів по закінченню навчання та за умови успішного складання іспиту забезпечити видачу спеціалісту/спеціалістам замовника сертифікат встановленого зразка про проходження навчання.

Позивачем на підставі актів здачі-приймання робіт (послуг) здійснена оплата за навчання платіжними дорученнями (а.с. 40-41, 44-45, 52-54 т.2), ТОВ «Інститут економічних досліджень» видано штатним працівникам КП «Жовтоводськтепломережа» сертифікати.

Відповідно до абз. «е» пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», який регулював питання оподаткування доходів фізичних осіб на час виникнення спірних правовідносин, до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються дохід, отриманий платником податку від його працедавця як додаткове благо (за винятками, передбаченими пунктом 4.3 цієї статті), а саме у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), а також суми знижки з ціни (вартості) товарів (послуг), що перевищує звичайну, розраховану за правилами визначення звичайних цін (у розмірі такої знижки), крім випадків, передбачених пунктом 4.3 цієї статті.

Як встановлено пп. 4.3.20 п. 4.3 ст. 4 вказаного Закону не включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу сума, сплачена працедавцем на користь закладів освіти у рахунок компенсації вартості підготовки чи перепідготовки платника податку - найманої особи за профілем діяльності чи загальними виробничими потребами такого працедавця, але не вище розміру суми, визначеної у підпункті 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього Закону, у розрахунку на кожний повний чи неповний місяць підготовки чи перепідготовки такої найманої особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що необхідність проведення навчання працівників КП «Жовтоводськтепломережа», які входять до складу комітету з конкурсних торгів, обумовлена приписами п. 2 ст. 11 Закону України «Про здійснення державних закупівель» у відповідній редакції. Даним Законом не встановлювались вимоги щодо здійснення такого навчання тільки у вищих навчальних закладах освіти І-ІV рівнів акредитації, відповідно є помилковим висновок контролюючого органу та суду першої інстанції про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1461 грн.

Оскільки в іншій частині податкове повідомлення-рішення № фактичне не оскаржене, позивачем не приведено обґрунтування протиправності цього податкового повідомлення-рішення в повному обсязі, суд апеляційної інстанції визнає протиправним та скасовує це податкове повідомлення-рішення в частині основного платежу в розмірі 1461 грн. та штрафних (фінансових) санкцій і розмірі 365,25 грн. (1461 грн. х 25%).

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими, відповідно є протиправним збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1461 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковим повідомленням-рішенням, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 р. в справі № 804/8868/15 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 р. в справі № 804/8868/15 за позовом Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Прийняти в справі № 804/8868/15 нову постанову.

Позов Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , прийняте Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 15.07.2013 р., про збільшення Комунальному підприємству «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 425354 грн., в тому числі за основним платежем - 283569 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 141785 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , прийняте Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 15.07.2013 р., про збільшення Комунальному підприємству «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1526880,59 грн., в тому числі за основним платежем - 1017920,39 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 509960,2 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , прийняте Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 15.07.2013 р., про збільшення Комунальному підприємству «Жовтоводськтепломережа» суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1461 грн. основного платежу та в розмірі 365,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 10.11.2015 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко