Справа № 2-а-2314/11
Суддя: Окунь Т. В.
Дата ухвалення: 2012-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 а 1612/461/12
Постанова
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2012 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську про визнання незаконним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС,

в с т а н о в и в :
В квітні 2010 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, зобов`язавши останнього здійснити такий перерахунок у відповідності до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.01.1991 р. № 796-ХП (далі - Закон), виплатити недораховані по 1-й категорії суми щомісячної основної та додаткової пенсії починаючи з 22.05.2008 р. та зобов`язати відповідача усунути порушення діючого законодавства і в подальшому здійснювати нарахування пенсії у відповідності до Закону.

Змінивши згодом предмет позову (а.с. 29,42), позивач просив суд ухвалити рішення, яким, серед іншого, визнати незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську від 05.12.2008 року №142 щодо відмови в переведенні на пенсію згідно із ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем положень ст..10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо права особи на вибір пенсії та положень ст..15 ЗУ№ 796-ХП щодо порядку її нарахування.

Ухвалою суду від 23 березня 2011 року відповідно до рішення Конституційного суду України від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010 провадження у цивільній справі було закрите із передачею справи до юрисдикції адміністративного суду (а.с.57), 23 березня 2011 року у справі було відкрите скорочене адміністративне провадження (а.с.58), а 25 травня 2011 року судом було прийняте рішення про призначення справи до розгляду за загальними правилами КАС України (а.с. 67).

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях проти позову (а.с. 39-40, 60).

До суду сторони не з`явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, в зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне:

Вперше ОСОБА_1 був поставлений на облік в УПФУ з 04 вересня 2003 року в зв`язку із призначенням пенсії по інвалідності (а.с. 16).

З0 липня 2004 року на підставі поданої ним заяви (а.с. 17,18 ) був переведений на інший вид пенсії за віком за Списком №1.

07 серпня 2007 року позивачу було зроблено перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 19,20) у зв`язку з виникненням права на отримання надбавки (підвищення) до пенсії, як особі, яка набула статус інваліда війни - висновком МСЕК від 14 червня 2007 року під час повторного огляду ОСОБА_1 безстроково був визнаний інвалідом 2 групи із встановленням причинного зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЄС (а.с. 6-8). Пенсію за віком на пільгових умовах /п.»а» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»/ позивач отримує до наступного часу.

02 жовтня 2008 року позивач звернувся із заявою до УПФУ про переведення на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням УПФУ в м. Комсомольську від 05 грудня 2008 року /яке на разі оскаржується позивачем /а.с. 11/ ОСОБА_1 було відмовлено у згаданому переведенні в зв`язку з відсутністю в первинних документах даних про місце роботи та тривалість робочого дня.

Рішення УПФУ в м. Комсомольську було оскаржене позивачем до ГУПФУ в Полтавській області, і 26 січня 2009 року він отримав відповідь щодо правомірності вчинених відповідачем дій.

Вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на критерії, зазначені в ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається із змісту ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач посилається на відсутність правових підстав для здійснення такого перерахунку а саме на відсутність первинних документів про місце роботи та тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, по архівним документам військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС у період з 28.07.1986 року (наказ № 51) до 03.09.1986 року (наказ №89) із зазначенням місця дислокації військової частини в с. Окопи Наровлянського району Гомельської області та загальної кількості відпрацьованих днів, в якій відсутні номер зони та тривалість робочого дня. За відсутності згаданих первинних даних, підприємством ВАТ «ПГЗК» /місце основної роботи позивача/ при видачі довідки про заробіток було взято встановлену норму годин для зони відчуження тривалістю 6 годин (а.с. 22, 30), що за відсутності підтверджуючих даних, є документом, який не відповідає Закону і не може враховуватись при вирішенні питання при призначенні пенсії.

Згідно із Порядком призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок ЧАЄС, затв. Постановою КМУ № 593 від 30.05.1997 року, з наступними змінами та доповненнями, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС та працювали в зоні відчуження в 1986-1990 роках призначаються із заробітку, який вони одержували за основним місцем роботи з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо цей розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами безпеки.

Отже, приймаючи рішення про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення на умовах ЗУ№ 796-ХП за відсутності первинних документів, які є обов`язковими при призначенні згаданого виду пенсії, УПФУ діяло відповідно до закону та в межах наданих повноважень, з огляду на що суд приходить до висновку про відсутність обставин, якими обґрунтовано пред`явлений позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.159,160 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: підпис Т.В. Окунь

З оригіналом вірно:

Суддя: Т.В. Окунь