Справа № 804/3339/15
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2015 рокусправа № 804/3339/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року по справі

за позовом Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області до 3 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області про зобов'язання виконати пункт вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області (далі - ДФІ у Дніпропетровській області) звернувся до суду з позовом до відповідача 3 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області (далі - 3 Державного пожежно - рятувального загону ), в якому просить зобов'язати відповідача виконати п. 2 вимоги Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції (далі - Криворізька ОДФІ) № 850-15/2429 від 09.10.2014 року на суму 14201,94 грн. шляхом визначеним у вимозі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ДФІ у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.2.35 плану роботи Держфінінспекції України на II квартал 2014 року та на підставі направлення на проведення ревізії №316 від 24.06.2014 року, виданого начальником Криворізької ОДФІ Бутенко Н.О., Криворізькою ОДФІ проведено ревізію фінансово-господарської діяльності 3 Державного пожежно - рятувального загону за період з 01.02.2013 року по 27.06.2014 року, за результатом якої складено акт №850-38/125 від 15.09.2014 року.

На підставі акту ревізії Криворізькою ОДФІ винесено вимогу № 850-15/2429 від 09.10.2014 року щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень, якою відповідача зобов'язано, зокрема п.2 стягнути з замовників платних послуг недоотримані кошти витрат на оплату праці та відрахування на соціальні заходи працівників та осіб рядового та начальницького складу в розмірі 14201,94 грн. з подальшим їх перерахуванням на власний реєстраційний рахунок. В іншому випадку стягнути кошти в розмірі 14201,94 грн. з особи, якою допущено порушення, відповідно до законодавства України.

Вважаючи, що п.2 вимоги відповідачем невиконаний, ДФІ у Дніпропетровській області звернулася з позовом до суду.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України № 499/2011 від 23.04. 2011 року (далі - Положення № 499/2011 ), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

За приписами пп. 4 п. 4 Положення № 499/2011, Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 6 Положення № 499/2011 Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням № 499/2011 установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду з позовом в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України № 2939-ХІІ від 26.01.1993 року «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити дії, а саме виконати п.2 вимоги Криворізької ОДФІ № 850-15/2429 від 09.10.2014 року, яким вказано на виявлені порушення чинного законодавства та яке містить зобов'язання стягнення недоотриманих коштів з замовників платних послуг, щодо витрат на оплату праці та відрахування на соціальні заходи працівників та осіб рядового та начальницького складу в розмірі 14201,94 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що оскільки виявлені збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд який розглядає цей позов, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії шляхом виконання пунктів вимоги.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 23.06.2015 року по справі №21- 967а15.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова