Справа № 807/215/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Справа № 876/6648/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Свалявської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Свалявської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі-Свалявська ОДПІ) від 26.12.2014 року №/91/2200/НОМЕР_1.

Постановою від 20 травня 2015 року Закарпатський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Свалявська ОДПІ подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що під час проведення камеральної перевірки контролюючим органом встановлений факт не подання позивачем декларації з орендної плати за землю за 2014 рік.

За таких обставин, податковий орган вважає правомірним оскаржене податкове повідомлення-рішення, а тому просить скасувати постанову суду першої та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 29 січня 2003 року виконавчий комітет Полянської сільської ради Свалявського району в особі сільського голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до пункту 2.3 якого орендна плата становить 2164,50 грн. в місяць.

08 грудня 2014 року Свалявська ОДПІ провела камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 01 липня по 01 листопада 2014 року, за наслідками якої склала акт за № 44/2200/НОМЕР_1 від 08 грудня 2014 року.

В акті зафіксовано, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 288 пунктів 288.1 та 288.2 Податкового кодексу України, що призвело до заниження фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкових зобов'язань з орендної плати землі на загальну суму 8658,00 грн., в тому числі за липень - 2164,5 грн., серпень - 2164,5 грн., вересень - 2164,5 грн., жовтень - 2164,5 грн.

В акті також вказано, що податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік з граничним терміном подання 20 лютого 2014 року позивачем не була подана.

На підставі висновків акту перевірки Свалявська ОДПІ 26 грудня 2014 року прийняла податкове повідомлення-рішення за №/91/2200/НОМЕР_1. яким збільшила позивачу грошове зобов'язання зі сплати орендної плати за землю на суму 8658,00 грн. за основним платежем та застосувала штрафні (фінансові) санкції в сумі 4329,00 грн.

Перевіряючи оскаржене рішення суду першої інстанції на відповідність нормам матеріального та процесуального права, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 288 Податкового кодексу (ПК) України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни (пункт 288.1).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2).

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду(пункт 288.3).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу (пункт 288.7).

Відповідно до п.285.1 ст.285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно з статтею 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру(пункт 286.1).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2).

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним (пункт 286.3).

Суд першої інстанції встановив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 грошові зобов'язання зі сплати орендної плати за землю за липень-жовтень 2014 року виконав вчасно.

Даний факт підтверджується квитанцією № 10269.25.1 від 12.08.2014 року на суму 8361,63 грн., платіжними дорученнями № 165 від 19 вересня 2014 року на суму 5574,42 грн. за серпень-вересень 2014 року, № 172 від 28 жовтня 2014 року на суму 2787,21 грн. за жовтень 2014 року.

Крім того, постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2015 року, яка набрала законної сили 13 лютого 2015 року, провадження у справі № 306/12/15-п про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрите на підставі статті 247 пункту 1 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Цією постановою встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 грошові зобов'язання зі сплати орендної плати за землю за липень-жовтень 2014 року виконав вчасно.

В силу ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, позивач належними та допустимими доказами довів, що своєчасно сплатив орендну плату за землю за липень-жовтень 2014 року.

За таких обставин апеляційний суд визнає помилковими висновки контролюючого органу щодо несплати (несвоєчасної сплати) ФОП ОСОБА_1 орендної плати за землю, а тому погоджується з доводами суду першої інстанції щодо протиправності оскарженого повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення з огляду на неподання позивачем декларації апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки відповідальність за таке правопорушення передбачена пунктом 120.1 ст. 120 ПК України. Однак, оскарженим податковим повідомленням-рішенням штрафні санкції за неподання декларації не застосовувались.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.1 ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Свалявської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у справі № 807/215/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_3

Ухвала в повному обсязі складена 02 листопада 2015 року.