Справа № 815/4132/13-а
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4132/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.;

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморя» до Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.05.2013 року № НОМЕР_1, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.05.2013 року № НОМЕР_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

В період з 19.04.2013 року по 25.04.2013 року співробітник Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби провів позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморя» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Лантанбуд» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року.

За результатами цієї перевірки 08.05.2013 року відповідач склав акт № 1076/22-118/31129880, яким встановлені порушення позивачем:

- п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, ст.1, 2, 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до заниження податку на прибуток на суму 102940,00 грн.

На підставі цього акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення:

- від 22.05.2013 року № НОМЕР_1, яким позивачеві за порушення п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 102940,00 грн., у тому числі за основним платежем 102940,00 грн.

Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням відповідача від 22.05.2013 року № НОМЕР_1 та вважає, що воно належить до скасування.

Представник позивача 10.11.2015 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання, що було призначене на 10.11.2015 року, не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні за наявними в матеріалах справи доказами.

Оскільки 10.11.2015 року в судовому засіданні представник позивача не заявляв клопотань про витребування додаткових письмових доказів, допиту свідків чи експертів, представник відповідача до судового засідання не зявився, суд на підставі ст.ст.122, 128 КАС України вирішив розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приморя» зареєстроване та перебуває на обліку в Білгород-Дністровській обєднаній державній податковій інспекції Одеської області Державної податкової служби як платник податків з 08.09.2000 року за № 1816 (т.2 а.с.117).

На підставі наказу від 18.04.2013 року № 307 (т.1 а.с.180) та направлення від 19.04.2013 року № 291/22 (т.1 а.с.181) з урахуванням вимог пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та відповідно до постанови слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Диби О.Д. від 04.03.2013 року в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 (т.1 а.с.176), співробітник Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби провів позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Приморя» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Лантанбуд» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року.

За результатами цієї перевірки 08.05.2013 року відповідач склав акт № 1076/22-118/31129880 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Приморя» , з питань дотримання податкового законодавства та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Лантанбуд» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 рр.» (т.1 а.с.10-37).

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, ст.1, 2, 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до заниження податку на прибуток на суму 102940,00 грн.

Такі висновки відповідача обґрунтовані встановленими наступними обставинами:

- за даними документів, на підставі яких проводиться перевірка, які надійшли від Слідчого відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, згідно постанови слідчого Диби О.Д. від 04.03.2013 року, та інших документів, наданих в ході проведення перевірки, встановлено, що у провадженні СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань по № 0000081 від 19.12.2012 року щодо невстановлених слідством осіб у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 ч.1 ст.205 КК України. У ході досудового слідства встановлено, що влітку 2010 року до ОСОБА_1 звернулись невстановлені слідством особи, у відношенні яких виділені матеріали в окреме провадження, які запропонували їй за грошову винагороду зареєструвати в органах державної влади на своє імя субєкт господарської діяльності, на що ОСОБА_1 маючи потребу в грошах дала свою згоду. 12.10.2010 року ОСОБА_1, надаючи пособницькі дії невстановленим досудовим слідством особам у реєстрації підприємства з метою отримання грошової винагороди, підписала заздалегідь підготовлені ними документи про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Лантанбуд», а саме рішення № 1 від 30.07.2010 року про створення підприємства та виконання обовязків директора, статут ТОВ «Лантанбуд». Далі, у вказаний період ОСОБА_1, діючи по усній домовленості з невстановленими слідством особами, надаючи пособницькі дії у реєстрації підприємства, прибула до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, де по вказівці останніх ОСОБА_1 нотаріально засвідчила свій підпис у статуті ТОВ «Лантанбуд», рішенні № 1 від 30.07.2010 року, а також видала нотаріальну довіреність для проведення державної реєстрації ТОВ «Лантанбуд», отримання печатки ТОВ «Лантанбуд», відкриття рахунку для формування Статутного капіталу ТОВ «Лантанбуд». В подальшому, 09.08.2010 року на підставі довіреності, яку видала ОСОБА_1, ТОВ «Лантанбуд» зареєстроване у Державного реєстратора виконавчого комітету Одеської міської ради, про що зроблено запис в реєстрі про державну реєстрацію за № 0039726 з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 37224664. Після чого, 10.08.2010 року зроблено запис до Єдиного державного реєстратору підприємств та організацій України про внесення відомостей, які стосуються ТОВ «Лантанбуд». Крім цього, 10.08.2010 року на підставі довіреності, яку видала ОСОБА_1, ТОВ «Лантанбуд» прийняте на податковий облік в державній податковій інспекції Приморського району м. Одеси в якості платника податків за реєстраційним № 109140 за адресою: АДРЕСА_1. Після чого, 10.08.2010 року ТОВ «Лантанбуд» зареєстроване в ДПІ Приморського району м. Одеси в якості платника податку на додану вартість за № 100301508. ОСОБА_1 достовірно знаючи, що здійснювати заявлену в статуті підприємства господарську діяльність вона наміру не мала та згідно домовленості з невстановленими досудовим слідством особами з метою отримання обіцяної грошової винагороди, передала останнім всі реєстраційні документи. Таким чином, вчинивши пособницькі дії в державній реєстрації ТОВ «Лантанбуд» і у подальшому самоусунувшись від виконання своїх посадових обовязків ОСОБА_1 веденням фінансово-господарської діяльності не займалась, документів, повязаних з веденням діяльності підприємства, а також документів податкової звітності підприємства, не складала і не підписувала. В результаті чого сприяла невстановленим у ході слідства особам в частині прикриття незаконної діяльності. Продовжуючи свою злочинну діяльність невстановлені особи документи ТОВ «Лантанбуд» () використовували у злочинних схемах з мінімізації податкових зобовязань реально діючим субєктам підприємницької діяльності, а також для переведення безготівкових грошових коштів у готівку;

- податкове зобовязання з податку на прибуток розраховано з урахуванням позитивного значення рядка 16 Декларації з податку на прибуток за усі періоди, в яких встановлені взаємовідносини з контрагентом ТОВ «Лантанбуд», , та з урахуванням відпрацювання за результатами проведення планової виїзної документальної перевірки згідно акту № 1458/22-118/31129880 від 10.07.2012 року за період з 01.10.2009 року по 31.03.2012 року, відповідно до якого підприємству зменшено валові витрати по взаємовідносинам у травні 2011 року у розмірі 61191,00 грн., який додається окремим додатком (т.1 а.с.184-231);

- на момент проведення перевірки Приморським районним судом м. Одеси винесено вирок від 20.02.2013 року, яким ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України, а саме у вчиненні пособницьких дій в державній реєстрації ТОВ «Лантанбуд» та у сприянні невстановленим у ході слідства особам в частині прикриття незаконної діяльності.

За наслідками перевірки позивача податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення:

- від 22.05.2013 року № НОМЕР_1, яким позивачеві за порушення п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 102940,00 грн., у тому числі за основним платежем 102940,00 грн. (т.1 а.с.9).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд вважає, що вказані висновки про наявність зазначених порушень податкового законодавства позивачем є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 22.05.2013 року № НОМЕР_1 не належать до скасування.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Впродовж розгляду справи суд встановив, що ТОВ «Приморя» (покупець) уклало з ТОВ «Лантанбуд» (продавець) договори купівлі-продажу від 20.05.2011 року № 32 та від 27.11.2010 року № 11/2 (т.1 а.с.91, 108).

Відповідно до п.1.1 зазначених договорів продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Згідно з п.2.1 вказаних договорів товаром являється продукти харчування, товарно-матеріальні цінності та інші роботи і послуги.

На підтвердження виконання умов договорів позивач надав до суду наступні документи: проводки; реєстри документів на продукти, тару, послуги, які надійшли від ТОВ «Лантанбуд»; видаткові накладні; реєстри виданих та отриманих податкових накладних; податкові накладні; платіжні доручення; розрахунки набору продуктів на харчування хворих, відпочиваючих; сертифікати відповідності із додатками; посвідчення якості; висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи; виписки по рахункам; заявки на отримання продуктів від ТОВ «Лантанбуд» (т.1 а.с.92-107, 109-156; т.2 а.с.11-97; т.3 а.с.7-194, 204-215; т.4 а.с.75-108).

При цьому, згідно з п.4.2 зазначених договорів заставна вартість тари повертається покупцю при поверненні тари в задовільному стані або на вибір покупця вираховується із суми чергової партії товару. Однак, позивач не надав до суду доказів виконання зазначеної умови договорів.

Суд встановив, що умови договорів не визначають за рахунок кого і в який спосіб здійснюється транспортування товарів. Позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження перевезення придбаних у ТОВ «Лантанбуд» товарно-матеріальних цінностей.

Також, позивач не надав до суду належним чином засвідчених копій довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, придбаних за договорами ТОВ Приморя» у ТОВ «Лантанбуд».

Крім того, з огляду на матеріали справи суд встановив, що надані позивачем видаткові накладні оформлені не належним чином, оскільки з них неможливо ідентифікувати відповідальних осіб, які приймали чи передавали товар.

Суд зазначає, що ведення бухгалтерського обліку є підставою для податкового обліку та регламентується Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Під час розгляду справи позивач не надав доказів на підтвердження виконання зазначених договорів, що дає підстави суду робити висновок про наявність ознак фіктивності та відсутності фактів реального здійснення господарських операцій.

Згідно з пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України: «Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником)».

Згідно з п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2. ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 цієї статті витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п.138.6 цієї статті собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З сукупного аналізу вказаних норм законів суд робить висновок, що до складу валових можуть бути віднесені будь-які витрати, здійснені (нараховані) як компенсація за отримані платником товари (послуги), повязані з його господарською діяльністю.

Однак, з огляду на матеріали справи суд встановив, що відповідно до наданих позивачем первинних документів не можна встановити підтвердження здійснення вказаних господарський операцій.

Також, суд встановив, що відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2013 року, який набрав чинності 22.03.2013 року, дії ОСОБА_1 суд кваліфікував за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України за ознаками: пособництво у фіктивному підприємництві, тобто створені субєкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, та засудив ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України (т.3 а.с.229-231).

Крім того, під час розгляду справи суд встановив, що ТОВ «Приморя» сплатило суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств за 2013 рік у розмірі 102950,00 грн. відповідно до виписки по рахунку, чим фактично визнало вказані порушення податкового законодавства (т.4 а.с.122).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що відповідач обґрунтовано та правомірно прийняв спірне податкове повідомлення-рішення.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 чт.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко