Справа № 813/1062/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 р. Справа № 876/4512/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2015 року в справі 813/1062/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У березні 2015 року Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення позивач вважає протиправним та таким, що порушує її права, оскільки правопорушень описаних у рішенні вона не вчиняла. Разова реалізація однієї пляшки горілки, здійснена продавцем ОСОБА_2 з власної ініціативи, за що на неї накладено адміністративне стягнення. Позивач стверджує, що як суб'єкт господарювання не здійснювала реалізацію спиртних напоїв, а тому не може нести відповідальність за дії ОСОБА_2

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області № 2/2100/ від 02.02.2015 року про застосування фінансових санкцій.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

На підставі п. 1 ч.1 ст.197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів встановила наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що працівниками Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 27.05.2014 року складено рапорт про те, що 22.05.2014 року близько 11.00 год. у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1 виявлено факт продажу продавцем магазину ОСОБА_2 алкогольних напоїв, а саме - однієї пляшки горілки «Львівська шляхетна» ємністю 0,5 л неповнолітньому.

Факт продажу алкоголю неповнолітній особі підтверджено поясненнями, відібраними працівниками міліції у неповнолітнього ОСОБА_3 та продавця магазину ОСОБА_2 (копії наявні в матеріалах справи).

За результатами даного правопорушення складено протокол № 0230980 від 22.05.2014 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно продавця магазину ОСОБА_2.

Адміністративною комісією при Сихівській районній адміністрації м. Львова 26.06.2014 року на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого. 2 ст. 156 КУпАП.

Копії адміністративних матеріалів Сихівським РВ направлено до ГУ Міндоходів у Львівській області, однак листом від 27.06.2014 року № 15592/7/13-01-21-02-19/1238 відповідач повернув до Сихівського РВ копії адміністративних матеріалів у зв'язку з недоліками. Листом від 10.07.2014 року № 16/9-6293 Сихівським РВ долучено до адміністративних матеріалів копію постанови адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 26.06.2014 року № 75 щодо ОСОБА_2, про накладення адміністративного штрафу за продаж алкогольного напою неповнолітній особі. Однак, вчергове вказавши на недоліки їх складання, ГУ Міндоходів у Львівській області повторно повернуло такі до Сихівського РВ для доопрацювання.

Сихівським РВ листом від 21.08.2014 року за № 16/9-7807 втретє направлено до ГУ Міндоходів у Львівській області копію адміністративного матеріалу за ст. 156 ч. 2 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачем отримано 27.08.2014 року.

Головним управління ДФС у Львівській області у листі від 21.11.2014 року № 1091/9/13-01-21-02-19/2086 про надання інформації зазначено, що відсутність протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 відносно ОСОБА_1, яка здійснювала 22.05.2014 року торгівлю в магазині за адресою: АДРЕСА_1 унеможливлює притягнення даного суб'єкта до відповідальності згідно з Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». На момент вчинення правопорушення, а саме -22.05.2014 року працівниками міліції не було ідентифіковано суб'єкта господарювання, який здійснював свою діяльність у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що призвело до неможливості доведення приналежності ФОП ОСОБА_1 до даного місця здійснення торговельної діяльності. Відсутність доказів щодо здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в свою чергу, не дає змоги притягнути даного суб'єкта господарювання до відповідальності за реалізацію алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років. Враховуючи викладене, при винесенні рішення про застосування фінансових санкцій та відповідно при його оскарженні в суді, воно може бути скасоване у зв'язку із зазначеними аргументами.

Відповідачем прийнято рішення від 02.02.2015 року № 2/2100/ про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 у вигляді штрафу: за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії - 200 % вартості отриманої партії товару, але не менше 1700,00 грн.; за реалізацію алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, - 6800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з ч. 11 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 цього ж Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років;.

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч. 1 ст. 17 закону України № 481/ВР-95).

Постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підставою для застосування фінансових санкцій, згідно з п. 5 Порядку є, зокрема, матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач декілька разів повертав документи до Сихівського РВ на доопрацювання та в листі від 21.11.2014 року № 1091/9/13-01-21-02-19/2086 прямо вказав на відсутність протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 відносно ОСОБА_1, працівниками міліції не було ідентифіковано суб'єкта господарювання, який здійснював свою діяльність у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», відсутні докази щодо здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що, в свою чергу, не дає змоги притягнути даного суб'єкта господарювання до відповідальності за реалізацію алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років .

Крім того, при прийнятті рішення про застосування фінансових санкцій до позивача не враховано пояснень ОСОБА_1 від 19.08.2014 року про те, що вона не торгувала в магазині підакцизною продукцією і така не знаходилася в приміщенні магазину, а про продаж алкоголю неповнолітньому вона дізналася у той же день - 22.05.2014 року від продавця.

Стосовно строків застосування адміністративно-господарської санкції колегія суддів зазначає.

За правилами ч. 1 ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що правопорушення у сфері господарської діяльності виявлено працівниками міліції 22.05.2014 року, однак адміністративно-господарська санкція у виді штрафу застосована до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 02.02.2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку з дня виявлення правопорушення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення відповідача (апелянта) про застосування фінансових санкцій прийняте неправомірно, без врахування всіх обставин, які мають значення для його прийняття.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а, відтак, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2015 року у справі №813/1062/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.