Справа № 2-а-3124/11
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-3124/11 Головуючий у 1-й інстанції: Наборзняк М.І. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

11.04.2011 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, в якому просила визнати відмову відповідача щодо нарахування і виплати соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30% надбавки до пенсії з 01.01.2010 року протиправною та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва нарахувати та виплатити таку надбавку в розмірі 30%, що передбачений ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року загальною сумою 1702,00 грн, а також нараховувати і виплачувати пенсію в подальшому.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2011 року позовні вимоги, за період з 01.01.2010 по 10.10.2010 поза межами шестимісячного строку звернення до суду залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку на звернення до суду без поважних причин.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2011 року позов задоволено частково. Визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу соціальної надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни в частині відмови у виплаті їй в повному обсязі за період з 11.10.2010 року по 19.05.2011 року ( по дату винесення судового рішення) протиправною та зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва (м.Київ, вул. Академіка Корольова, 5-а) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену їй соціальну надбавку як дитині війни за період з 11.10.2010 року по 19.05.2011 року ( по дату винесення судового рішення) в повному передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» тобто, в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, яка була визначена законодавством України на вказаний період (із врахуванням вже виплаченої надбавки). В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині про задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 183-2 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером за віком та має статус дитини війни, а тому їй згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року - 695,00 грн., з 01.04.2010 року - 706,00 грн., з 01.07.2010 року - 709,00 грн.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, натомість такі нарахування здійснювалися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року № 530, у зв'язку з чим остання звернулася до суду за захистом своїх прав.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виходячи з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем позивачу повинна була нараховуватися і виплачуватися щомісячна державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, а постанова суду першої інстанції про часткове задоволення позову прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з цього, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183-2, 198, 200, 205 та 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.О. Беспалов

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.