Справа № 366/1069/14-а
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

11 листопада 2015 року 366/1069/14-а

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - суддя Виноградова О.І.,

при секретарі судового засідання Мкртчян Н.Ц.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2

представників позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представників відповідача 1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

відповідача 2 - не прибув,

відповідача 3 - не прибув,

представника третьої особи - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради Київської області, управління Державного земельного агенства в Іванківському районі Київської області, Іванківської державної адміністрації Київської області: відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку розвитку інфраструктури, третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" про визнання протиправними та скасування рішень, державної реєстрації та висновків,

в с т а н о в и в:

3 липня 2015 р. до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовом до Іванківської селищної ради (далі - відповідач 1), управління Державного земельного агенства в Іванківському районі Київської області (далі - відповідач 2), Іванківської державної адміністрації Київської області: відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури (далі - відповідач 3), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" (далі - третя особа) (із зміненими підставами) (т. 2 а.с. 227-236) про:

- визнання недійсними та скасування рішень відповідача 1 від 10 жовтня 2013 р. № VI-52-2608 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок земель промислового використання під землі розміщення, будівництво, експлуатацію та обслуговування будівель та споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств установ і організацій, які знаходяться у власності ТОВ "Біогазенерго" на території Іванківської селищної ради Київської області" та № VI-52-2607 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок цільове призначення яких змінюється ТОВ "Біогазенерго" для розміщення, будівництво, експлуатацію та обслуговування будівель та споруд енергогенеруючих підприємств, утанов і організацій, які знаходяться на території Іванківської селищної ради Київської області";

- визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (здійснену на підставі незаконних рішень відповідача 1 від 10 жовтня 2013 р. № № VI-52-2607, VI-52-2608);

- визнання протиправним та скасування висновку головного архітектору ОСОБА_8 від 12 квітня 2012 р. № 19 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок промислового використання під землі розміщення, будівництво, експлуатацію та обслуговування будівель та споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств установ і організацій, які знаходяться у власності ТОВ "Біогазенерго" на території Іванківської селищної ради Київської області";

- визнання протиправним та скасування висновку управління відповідача 2 від 7 грудня 2012 р. № 427 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок промислового використання під землі розміщення, будівництво, експлуатацію та обслуговування будівель та споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств установ і організацій, які знаходяться у власності ТОВ "Біогазенерго" на території Іванківської селищної ради Київської області".

22 жовтня 2015 р. представником третьої особи було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки, дану справі не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (т. 4 а.с. 183-186).

Дане клопотання обгрунтоване ухвалою Вищого адміністративного суду України від 8 жовтня 2015 р. в адміністративній справі К/800/61972/14 (366/625/14-а) про оскарження рішень відповідача 1 від 10 жовтня 2013 р. № № VI-52-2607, VI-52-2608 (які нині є предметом оскарження в адміністративній справі № 366/1069/14-а) та постановою колегій суддів Судової палати в адміністративних справах та Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 7 липня 2015 р. № 2-а/710/3414/11, в яких, за твердженням третьої особи, викладена правова позиція щодо предметної підсудності справ про оскарження рішень органів місцевого самоврядування щодо зміни цільового призначення земельних ділянок (т. 4 а.с. 183-186, 194-197).

Позивач та його представники, а також представники відповідача проти задоволення даного клопотання заперечували.

Зокрема, представник позивача ОСОБА_4 пояснив, що дійсно ухвалою Вищого адміністративного суду України від 8 жовтня 2015 р. в адміністративній справі К/800/61972/14 (366/625/14-а) визначена предметна підсудність позову про оскарження рішень відповідача 1 від 10 жовтня 2013 р. № № VI-52-2607, VI-52-2608, проте, вважає, що в даній ситуації слід керуватися ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 р., згідно з якою дана справа предметно підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду (т. 3 а.с 228-230).

Інші учасники процесу заперечення проти закриття провадження не обгрунтовували.

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи в частині заявленого клопотання, встановив таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як убачається з п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з вимогами п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як убачається з ухвали Вищого адміністративного суду від 8 жовтня 2015 р., предметом адміністративної справи № К/800/61972/14 за позовом ОСОБА_9 до Іванківської селищної ради Київської області, третя особа - ТОВ "Біогазенерго" була правомірність рішень відповідача 1 від 10 жовтня 2013 р. № № VI-52-2607, VI-52-2608 (т. 4 а.с. 124-126).

Наведене свідчить про тотожність позовних вимог в адміністративній справі К/800/61972/14 та позовних вимог, заявлених в п. 1 прохальної частини адміністративного позову (із зміненими підставими) в межах даної адміністративної справи № 366/1069-14-а (т. 2 а.с. 227-236).

За таких обставин, висновок Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/61972/14 (т. 4 а.с. 184-186) є обов'язковим під час розгляду даної адміністративної справи № 366/1069-14-а, оскільки, в межах назвазних адміністративних справ оскаржуються одні і ті ж рішення (від 10 жовтня 2013 р. № № VI-52-2607, VI-52-2608) одного і того ж органу місцевого самоврядування (Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області).

Правова позиція Вищого адміністративного суду України співпадає з правовою позицією, викладеною у постанові Судової колегії в адміністративних справах та Судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 7 липня 2015 р. у справі № 2-а/710/3414/11 (т. 4 а.с. 194-197).

Наведене свідчить, що позовні вимоги щодо оскарження рішень відповідача 1 від 10 жовтня 2013 р. № VI-52-2607 та рішення № VI-52-2608 належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Крім того, при вирішенні предметної підсудності позовних вимог, викладених в п. 4-6 прохальної частини адміністративного позову зі зміненими підставами від 12 лютого 2015 р., судом враховано таке.

У перелічених пунктах були викладені позовні вимоги про:

- визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі;

- визнання протиправним та скасування висновку головного архітектору ОСОБА_8 від 12 квітня 2012 р. № 19 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок промислового використання під землі розміщення, будівництво, експлуатацію та обслуговування будівель та споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств установ і організацій, які знаходяться у власності ТОВ "Біогазенерго" на території Іванківської селищної ради Київської області";

- визнання протиправним та скасування висновку управління Держкомзему у Іванківському районі Київської області від 7 грудня 2012 р. № 427 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок промислового використання під землі розміщення, будівництво, експлуатацію та обслуговування будівель та споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств установ і організацій, які знаходяться у власності ТОВ "Біогазенерго" на території Іванківської селищної ради Київської області" (т. 2 а.с. 227-236).

Наведені вимоги стосуються послідовної сукупності конкретних дій та рішень щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Як вже зазначалося, у постанові Верховного Суду України від 7 липня 2015 р. у справі № 2-а/710/3414/11 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати в цивільних справах дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки та отримання власником акта на право власності на земельну ділянку подальше оспорювання правомірності зміни цільового призначення такої земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

При вирішенні клопотання судом також враховано, що третьою особою були зареєстровані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (далі - Державний реєстр) та отримано 10 свідоцтв про право власності із зазначенням зміненого цільового призначення цих земельних ділянок (для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель та споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств установ і організацій) (т. 1 а.с. 68-97).

Зокрема:

- свідоцтво про право власності від 7 листопада 2013 р. індексний номер 12418182 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 68-70);

- свідоцтво про право власності від 7 листопада 2013 р. індексний номер 12401292 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 71-73);

- свідоцтво про право власності від 7 листопада 2013 р. індексний номер 12407947 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 74-76);

- свідоцтво про право власності від 7 листопада 2013 р. індексний номер 12382260 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 77-79);

- свідоцтво про право власності від 7 листопада 2013 р. індексний номер 12373815 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 80-82);

- свідоцтво про право власності від 7 листопада 2013 р. індексний номер 12419531 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 83-85);

- свідоцтво про право власності від 14 листопада 2013 р. індексний номер 12827400 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 86-88);

- свідоцтво про право власності від 14 листопада 2013 р. індексний номер 12825195 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 89-91);

- свідоцтво про право власності від 7 листопада 2013 р. індексний номер 12422463 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 25 квітня 2013 р. (т. 1 а.с. 92-94);

- свідоцтво про право власності від 22 травня 2014 р. індексний номер 21981318 на підставі реєстрації в Державному реєстрі від 22 травня 2014 р. (т. 1 а.с. 95-97).

Наведене свідчить, що до правовідносин, які оскаржуються у п. 4-6 прохальної частини адміністративного позову зі зміненими підставами від 12 лютого 2015 р. (т. 2 а.с. 227-236), має бути застосована правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 7 липня 2015 р. у справі № 2-а/710/3414/11 (т. 4 а.с. 194-197).

Крім того, дана постанова містить посилання на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria».

Зокрема, у цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що "словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом" (т. 4 а.с. 194-197).

За таких обставин суд дійшов висновку, що усі позовні вимоги, заявлені в межах даної адміністративної справи (366/1069/14-а), підлягають розгляду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Водночас, суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на ухвалу ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 р. в адміністративній справі № 366/1069/14-а (т. 3 а.с. 228-230), оскільки, її було прийнято без урахування правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 8 жовтня 2015 р. стосовно предмету позову в адміністративній справі № К/800/61972/14, та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 7 липня 2015 р. у справі № 2-а/710/3414/11 (т. 4 а.с. 183-186, 194-197).

Зазначені обставини виключають можливість розгляду позовних вимог, заявлених в межах адміністративної справи № 366/1069/14-а в порядку адміністративного судочинства та за правилами, передбаченими КАС України.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що провадження у даній адміністративній справі в частині зазаначених позовних вимог підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Клопотання задовольнити.

2. Закрити провадження в адміністративній справі № 366/1069/14-а за позовом ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради Київської області, управління Державного земельного агенства в Іванківському районі Київської області, Іванківської державної адміністрації Київської області: відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку розвитку інфраструктури, третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" про визнання протиправними та скасування рішень, державної реєстрації та висновків.

3. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Виноградова О.І.