Справа № 819/3337/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3337/15

11 листопада 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І. О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області ,Товарна біржа "Тернопільська агропромислова біржа", третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі - ТОДПІ, відповідач 1), Товарна біржа «Тернопільська агропромислова біржа» (надалі - Товарна біржа, відповідач 2), третя особа ОСОБА_2 (надалі - третя особа) в якому просить наступне:

1. Визнати протиправними дії Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області щодо передачі на реалізацію майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та делегування своїх повноважень з продажу цього майна Тернопільській агропромисловій біржі.

2. Визнати протиправними дії Тернопільської агропромислової біржі з організації та проведення цільового аукціону з продажу майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що оскільки в акті опису № 1128/7/19-11 від 15.01.2013 р. податковим керуючим неправильно зазначено найменування боржника, а саме замість Приватне підприємство «Приватбуд-А» вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватбуд-А» такий акт опису є недійсним, а отже будь-які подальші дії з реалізації описаного майна є неправомірними.

Зазначає, що в найменуванні юридичної особи інформація про організаційно-правову форму є ознакою яка ідентифікує юридичну особу, а тому неправильне її зазначення в документах є підставою для їх недійсності.

Тернопільською ОДПІ актом опису майна № 1128/7/19-11від 15.01.2013 р. в податкову заставу описано майно (приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1) ТОВ «Приватбуд-А», однак згідно витягу про реєстрацію права власності на майно (копія якого міститься в звіті про оцінку) вказане приміщення належить на праві приватної власності ПП «Приватбуд-А».

За таких обставин на думку позивача у відповідача 1 не було підстав для передачі на реалізацію майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та делегування своїх повноважень з продажу цього майна Тернопільській агропромисловій біржі, а у відповідача 2 щодо організації та проведення аукціону.

В судове засідання 11.11.2015 р. об 1100 год. представник позивача не прибув хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та за наявними в справі матеріалами. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 11.11.2015 р. об 1100 год. позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що ідентифікаційною ознакою юридичної особи крім назви є ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ), а не код організаційно-правової форми. Невірне зазначення в акті опису та інших документах складених на його основі організаційно-правової форми є не чим іншим як опискою, яка не несе за собою негативних наслідків про які зазначає позивач.

Представник відповідача 2 в судове засідання 11.11.2015 р. об 1100 год. не з'явився хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та за наявними в справі матеріалами. Позовні вимоги не визнав.

Представник третьої особи в судове засідання 11.11.2015 р. об 1100 год. не з'явився хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак 10.11.2015 р. через канцелярію суду надійшло клопотання від третьої особи про розгляд справи за її відсутності та за наявними в справі матеріалами. Позовні вимоги не визнала.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представника позивача 1, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, якими врегульовано спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до п. 87.2. ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п. 88.1. - 88.2. ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

З урахуванням положень статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п. 89.2. Податкового кодексу України).

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису (п.89.3. ст. 89 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а вразі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Беручи до уваги вищезазначені норми законодавства податковим керуючим Грицько Н.В. 15.01.2013 р. складено акт опису майна Приватного підприємства «Приватбуд-А» , а саме описано приміщення творчої майстерні АДРЕСА_1.

Орган державної податкової служби зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі (п. 89.8. ст. 89 Податкового кодексу України).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.06.2015 р. вказані вимоги закону виконані 19.01.2013 р.

Зазначене підтверджується також рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду № 819/112/14-а від 05.02.2014 р. та Львівського апеляційного адміністративного суду №876/2665/14 від 17.03.2015 р. якими відповідачу 1 надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ПП «Приватбуд-А» за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі згідно акту опису №1128/7/19-11 від 15.01.2013 р.

Що стосується неправильного зазначення в акті опису №1128/7/19-11 від 15.01.2013 р. організаційно-правової форми боржника ПП «Приватбуд-А» суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №118 від 22.01.1996 р. «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України» яка на сьогодні є чинною затверджено «Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України».

Відповідно до п. 1 вказаного Положення Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами.

Реєстр ведеться з метою: забезпечення єдиного державного обліку та ідентифікації суб'єктів; класифікації суб'єктів для отримання статистичної інформації у формалізованому вигляді; проведення спостережень за структурними змінами в економіці щодо видів діяльності, створення, реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) та ліквідації суб'єктів; удосконалення статистичного обліку суб'єктів та створення реєстрів респондентів статистичних спостережень (статистичних реєстрів) (п. 3 Положення).

Інформаційний фонд Реєстру містить такі дані: ідентифікаційні - ідентифікаційний код та найменування суб'єкта; класифікаційні - види економічної діяльності, територіальна належність, форма власності, організаційно-правова форма господарювання, інституційний сектор економіки, найменування органу, до сфери управління якого належить суб'єкт, тощо; довідкові - місцезнаходження, телефон, телефакс, прізвище керівника, засновників тощо; реєстраційні - відомості про створення, припинення суб'єктів та вчинення інших реєстраційних дій щодо них; економічні - виробничі та фінансово-економічні показники діяльності суб'єкта (п. 4 Положення).

Згідно з п. 6 Положення ідентифікаційний код зберігається за суб'єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код.

У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом.

В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб'єктам забороняється.

Ідентифікаційний код є обов'язковим для використання в усіх видах звітних та облікових документів суб'єкта і зазначається на його печатках та штампах (п. 7 Положення).

В свою чергу організаційно-правова форма господарювання відповідно до п. 2.1. Державного класифікатора «Класифікація організаційно-правових форм господарювання» (КОПФГ) впровадженого наказом Державного комітету статистики України № 401 від 25.06.2004 р. - форма здійснювання господарської (зокрема підприємницької) діяльності з відповідною правовою основою, яка визначає характер відносин між засновниками (учасниками), режим майнової відповідальності по зобов'язаннях підприємства (організації), порядок створення, реорганізації, ліквідації, управління, розподілу одержаних прибутків, можливі джерела фінансування діяльності тощо.

Таким чином діючим законодавством закріплено, що ідентифікаційною ознакою юридичної особи є код ЄДРПОУ, а не вид (код) організаційно-правової форми.

Допущення описки при написанні організаційно-правової форми ПП «Приватбуд-А» в акті опису № 1128/7/19-11 від 15.01.2013 р. та протоколі проведення повторного аукціону №11 від 28.09.2015 р., не може слугувати підставою для скасування результатів аукціону чи дій що йому передували.

Посилання позивача на неправомірність делегування податковим органом своїх повноважень щодо організації та проведення аукціону Товарною біржею «Тернопільська агропромислова біржа» не заслуговують на увагу оскільки право делегувати такі повноваження податковим органом прямо передбачене статтею 95 Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що відповідач 2 діяв в порядку та на умовах, визначених положеннями статті 95 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р., наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. №571 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р. за № 1850/24382 та договору доручення на організацію аукціону від 23.06.2015 р., відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.