Справа № 2-а-490/2010
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №2-а-490/10р.
ПОСТАНОВА

Ім'ям України

08 квітня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Хутінаєвій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора інспектора Управління ДАІ УМВС в Рівненській області Онищука Олександра Валерійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом до відповідача в якому зазначає, що 12.11.2009 року останнім відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень, за те, що 12.11.2009 року о 01 год. 52 хв. в с. Тараканів на 382 км а/д Київ-Чоп він (позивач), керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 107 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населених пунктах на 47 км/год.

З даною постановою позивач не погоджується, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності, так як він дійсно рухався по зазначеному в постанові маршруту 12.11.2009 року, проте швидкість руху в населених пунктах та за їх межами не перевищував, оскільки був обізнаний з адміністративною відповідальністю за порушення ПДР України, а швидкість на вимірювальному пристрої «Візир», яким користувався відповідач, не належить його автомобілю.

Крім того, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у відповідності до ч.6 ст.258 КпАП України, копія постанови та матеріалів надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови. Позивачу копія постанови взагалі не була направлена, а отримана ним лише 19.02.2010 року з постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області, в зв язку з чим він пропустив встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду, який просить суд поновити.

В судовому засіданні позивач підтвердив викладені в позові обставини та просив скасувати постанову, відновивши строк звернення до адміністративного суду.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з явився, надав письмові заперечення, в яких просить слухати справу в свою відсутність та відмовити в задоволенні позову, оскільки вимірювання швидкості руху автомобілів 12.11.2009 року, в тому числі і яким керував ОСОБА_1, здійснювалось сертифікованим пристроєм «Візир», який пройшов перевірку та на який видано свідоцтво.

Крім того, відмова ОСОБА_1 від отримання протоколу та постанови не може бути підставою для її скасування.

До того ж, позивачем було пропущено строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачений ст.289 КУпАП.

Суд ухвалив слухати справу у відсутність відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши в сукупності інші докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а строк оскарження поновленню, з наступних підстав.

Встановлено, що 12.11.2009 року відповідачем відносно позивача було винесено постанову за порушення п.12.4 ПДР України, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 12.11.2009 року о 01 год. 52 хв. в с. Тараканів на 382 км а/д Київ-Чоп він (позивач), керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 107 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населених пунктах на 47 км/год, відповідальність за що передбачена ст.122 ч.1 КпАП України. В зв язку з чим було винесено постанову про накладення на позивача стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 260 грн. 00 коп..

Як пояснив позивач, він рухався по зазначеному маршруту 12.11.2009 року, але встановлену швидкість руху в населених пунктах та поза їх межами не перевищував, відповідно до показів спідометра його автомобіля, який є технічно справним, згідно талону техогляду на 2010 рік.

Дані пояснення позивача суд бере за основу при вирішенні спору, оскільки підстав недовіряти їм не має, а також тому, що вони ніким не були спростовані, та підтверджуються наступним.

В постанові зазначено, що «швидкість вимірювалась приладом «ВІЗИР».

Проте, для притягнення власника автомобіля чи особи, яка ним керувала, до відповідальності, треба щоб фіксація проводилась працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису. В даному випадку фіксація проводилась приладом «ВІЗИР», який не є автоматичним засобом фото- чи відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керувався ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо). За таких умов, така фіксація правопорушення не відповідає вимогам ст.ст.14-1, 258 ч.б КУпАП.

Крім того, у постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію. Між тим, це повинно бути зафіксовано, оскільки у відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено Наказом МВС 13.11.2006 N 1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Також була порушена ст.268 КУпАП, яка передбачає що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і вона має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо.

В даному випадку при винесені постанови позивачу не була надана змога реалізувати свої права, тому що постанова в його присутності винесена не була та копію постанови він не отримував, що підтвердив відповідач в наданих запереченнях, де зазначив, що позивач відмовився отримати постанову, але в постанові зазначено про її отримання останнім.

У разі, якщо порушення ПДР України виявлено співробітниками ДАІ з використанням спеціального приладу, який працює не в автоматичному режимі, відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Незважаючи на вимоги вказаної норми Закону, інспектор не вручив позивачу копії протоколу. До суду разом із запереченнями протокол також не було надіслано, як і не надіслано фотокартки зафіксованого порушення. Якщо протокол взагалі не було складено, то це є грубим порушенням, оскільки не складати його можливо лише у випадках, перелічених ст.258 КУпАП, а ст.122 КУпАП у цьому переліку немає.

Відповідно до ст.251 КУпАП, матеріали які одержані за допомогою технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису відносяться до переліку доказів поміж інших, а саме: протоколу, поясненнями особи, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку доказів крім фотографій, яких суду не було надано, але вони зазначені в додатку до постанови, не має.

Разом з тим, сама фотографія зроблена «ВІЗИР» не є доказом того, що автомобіль який є в кадрі перевищив встановлену швидкість, оскільки радарний пристрій «ВІЗИР» неможливо налаштувати на вимірювання швидкості певної точки (конкретного автомобіля), у випадку застосування його не в автоматичному режимі, радар вимірює всі швидкості машин у потоці руху і видає на монітор або швидкість найближчого об'єкта або швидкість найшвидшого об'єкта, в залежності від попередніх налаштувань приладу перед роботою (відповідно до інструкції з використання).

Також з тексту постанови вбачається, що крім ст.283 КУпАП, відповідач взагалі не керувався ніякими іншими нормами КУпАП, які регламентують його діяльність від складання протоколу до винесення рішення по справі, що в свою чергу і призвело до порушення ст.1 КУпАП, згідно якої одним з завдань є охорона прав і свобод громадян.

Пропущений позивачем строк оскарження постанови необхідно поновити, відповідно до ст.289 КУпАП та ч.2 ст.100 КАС України, оскільки строк пропущений з поважних причин, так як копія постанови була отримана позивачем лише 26.02.2010 року разом з постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області, а надіслана 19.02.2010 року Відділом ДВС, що вбачається зі штампів поштового відділення на конверті.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача необхідно визнати неправомірними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно позивача.

Провадження в адміністративній справі відносно позивача за ст.122 ч.1 КпАП України підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.14-1, 247 ч.1 п.1, 258 ч.6, 251, 252, 254, 268, 283, 288, 289 КпАП України, ст.ст.7, 70, 71, 76, 77, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити, поновивши строк оскарження.

Визнати неправомірними дії інспектора Управління ДАІ УМВС в Рівненській області Онищука Олександра Валерійовича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову від 12.11.2009 року винесену інспектором Управління ДАІ УМВС в Рівненській області Онищуком Олександром Валерійовичем по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень відносно ОСОБА_1.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КпАП України - закрити.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її оголошення та подальшої подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.

Суддя:

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський