Справа № 2-а-13219/11
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради про визнання протиправною відмови та зобовязання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу учаснику війни, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому посилається на те, що є учасником війни. Згідно ст.ст.12,14,15 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» їй щорічно до 5 травня повинна виплачуватись разова грошова допомога в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідачем така допомога позивачу була виплачена у 2011р. в розмірі 120 гривень. Вважає відмову відповідача у доплаті різниці незаконною, просить суд визнати відмову відповідача про доплату їй, передбаченої Законом як учаснику війни, щорічної грошової допомоги незаконною, та зобов'язати відповідача доплатити грошову допомогу виходячи з розміру трьох мінімальних пенсій за віком,що становить 2172 грн. з урахуванням виплачених сум. Справу просить розглянути у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради подав до суду заперечення щодо даного позову посилаючись на те, що виплати за 2011 рік учасникам бойових дій проводяться у відповідності до Постанови КМУ від 4 квітня 2011 року №341 Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", котра прийнята Кабінетом Міністрів України на виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», крім того просить справу розглянути без участі представника.

Враховуючи заяви сторін, вивчивши матеріали справи , суд прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що позивач є учасником війни згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,що підтверджується посвідченням серія Д № 325334 і її правовий статус в тому числі і щодо надання пільг, визначаються ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За змістом статті 14 п.20 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, котрий визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам -за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами- за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до вимог статті 17 вказаного Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» до Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» внесені зміни, котрі Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-р/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 були визнані неконституційними.

У 2011 році відповідачем проводилась виплата позивачу на підставі та у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 4.04.2011 року №341, котра прийнята на виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік». Таким чином, на період виникнення правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були і є наявні нормативно-правові акти (Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», Закон України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»,Постанова КМ України від 4.04.2011 року №341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань"), котрі мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали і встановлюють розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам війни.

Згідно із статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влада в Україні.

У відповідності до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони,інші правові акти, або їх окремі положення,що визнані неконституційними втрачають чинність з дня їх ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

В той же час Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативнимиправовими актами однакової сили, котрі за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом,а втоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше». Відповідно до п.2 рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовували положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Суд також враховує, що вищеозначена допомога є разовою,тобто виплачується щорічно виключно до 5 травня,чинним законодавством України не передбачена можливість повторних виплат чи доплат допомоги при зміні її розміру.

Оскільки законодавством врегульовано правовідносини щодо виплат,передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту»,а також той факт, що позивач отримав допомогу в розмірі, який встановлений законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»,відповідач правомірно керувався даними нормами у спірних правовідносинах. Таким чином дії відповідача з виплат щорічної грошової допомоги у розмірах встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» і відрегульованих Постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 2011 року №341 не можна визнати неправомірними, оскільки він має пріоритет над нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

На підставі наведеного та ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» , Постанови КМ України від 4 квітня 2011 року №341, керуючись ст.ст.2,17,18, 99, 104, 162 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів через Коломийський міськрайонний суд .

Суддя Беркещук Б. Б.