Справа № 813/7886/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м.Київ К/800/14352/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Мороз Л.Л.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Ірокс» до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Приватне акціонерне товариство «Ірокс» звернулось з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову від 25 вересня 2013 року №1с/49-ю/пз про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав про протиправність та безпідставність оскаржуваної постанови відповідача. Вказував, що відсутність у замовника будівництва зареєстрованої у встановленому законом порядку декларації про початок виконання будівельних робіт зумовлена неправомірними діями відповідача, що полягали у невиконанні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року у справі №813/508/13-а щодо зобов'язання зареєструвати таку декларацію.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 25 вересня 2013 року № 1с/49-ю/пз про накладення штрафу в сумі 11470 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу на позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, при винесенні якої Інспекції діяла відповідно до вимог чинного законодавства.

Приватне акціонерне товариство «Ірокс» у поданих запереченнях просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, судові рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2015 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил Приватного акціонерного товариства «Ірокс».

За результатами перевірки 09 вересня 2013 року складено акт №78с, відповідно до якого встановлено, що ПрАТ «ІРОКС» не виконано вимоги припису Інспекції від 05 липня 2013 року №9с щодо зобов'язання зупинити виконання будівельних робіт з будівництва житлового кварталу по вул.Майданній в м.Львові багатоповерхових житлових будинків із вбудованими приміщеннями на вул.Антонича-Майданна, корпус №2, корпус №3, корпус №7, корпус №8 до отримання права на виконання будівельних робіт.

На підставі акта від 09 вересня 2013 року №78с відповідачем 09 вересня 2013 року відносно ПрАТ «ІРОКС» складено протокол №15с-ю про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за яке передбачена абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

25 вересня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено постанову №1с/49-ю/пз про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ПрАТ «ІРОКС» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 11470 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем - ПрАТ «ІРОКС» (виконавець) та Автогаражним кооперативом № 15 Галицького району м.Львова (замовник) 30 листопада 2012 року укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт по будівництву багатоповерхових житлових будинків із вбудованими приміщеннями по вул.Антонича-Майданна в мікрорайоні «Сихів» у м.Львові, відповідно до умов якого замовник зобов'язується забезпечити виконавця проектно-кошторисною документацією. Результати виконання робіт оформляються відповідними актами та довідками про виконані роботи.

Автогаражним кооперативом № 15 Галицького району м.Львова неодноразово до відповідача подавалась на реєстрацію декларація про початок виконання будівельних робіт, яка відповідачем зареєстрована не була.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року у справі № 813/508/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року у справі № 7699/13/876, визнано дії ІДАБК у Львівській області по поверненню Автогаражному кооперативу № 15 Галицького району м.Львова декларації про початок виконання будівельних робіт від 16 січня 2013 року № ЛВ 23 протиправними, зобов'язано відповідача зареєструвати Автогаражному кооперативу № 15 Галицького району м.Львова декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво житлового кварталу по вул.Майданній у м.Львові багатоповерхових житлових будинків із збудованими приміщеннями на вул.Антонича - Майданна корпус 2, 3, 7, 8 за генпланом», подану 15 січня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 25 липня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП 39044782 про виконання виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаної постанови.

Судами попередніх інстанцій обґрунтовано відзначено, що про існування вищевказаних судових рішень, які набрали законної сили, відповідачу було відомо як на момент проведення перевірки так і на момент винесення спірної постанови, що не заперечується самим відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо винесення відповідачем оскаржуваної постанови від 25 вересня 2013 року № 1с/49-ю/пз про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності без належних на це підстав. Факт неправомірної відмови відповідача у реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 16 січня 2013 року № ЛВ 23 встановлений судовим рішенням і є доведеним; Інспекцією ДАБК у Львівській області, незважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, своєчасно не здійснено реєстрацію Декларації на початок виконання будівельних робіт «Будівництво житлового кварталу по вул.Майданній у м.Львові багатоповерхових житлових будинків із збудованими приміщеннями на вул.Антонича-Майданна, корпус 2, 3, 7, 8 за генпланом»; встановлені судами попередніх інстанцій обставини свідчать про необґрунтованість доводів відповідача про відсутність у ПрАТ «Ірокс» права на проведення будівельних робіт, порушення ним вимог Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності»; посилання відповідача у запереченнях проти позову та у касаційній скарзі на фактичну відсутність документа, який би надавав йому право на виконання будівельних робіт, та на чинність припису від 05 липня 2013 року №9с, носять формальний характер; виконання позивачем договірних зобов'язань перед замовником будівництва фактично залежало від неправомірної відмови у реєстрації декларації та бездіяльності відповідача щодо виконання судового рішення; відповідачем не доведено належними та допустимим доказами факту виконання будівельних робіт на момент проведення перевірки 09 вересня 2013 року позивачем, який останнім заперечується.

За вказаними обставинами судами попередніх інстанцій обґрунтовано задоволені позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови відповідача.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи порушено норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді