Справа № 823/1785/15
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1785/15 Головуючий у 1-й інстанції: Орленко В.І. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Коротких А.Ю.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний», про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про скасування рішення № 000314 від 13 листопада 2014 року про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000,00 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - необов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 30 травня 1996 року, що підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА № 740119.

19 серпня 2014 року посадовою особою Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено фактичну перевірку складського приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, яке використовує позивач, за наслідками якої складено акт № 26/135/21/НОМЕР_1 від 22 серпня 2014 року.

В акті перевірки встановлено факт зберігання алкогольних напоїв, які марковані марками акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, що не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, чим порушено п. 20 ПКМУ № 1251 від 27 грудня 2010 року.

На підставі акта перевірки, Державною фіскальною службою України винесено рішення про застосування фінансових санкцій № 000314 від 13 листопада 2014 року, згідно з яким за порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку, вирішено застосувати до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що трав'яний лікер «Kuemmerling», що був предметом дослідження під час перевірки позивача, є алкогольним напоєм імпортного виробництва та ввезений на митну територію України в серпні 2013 року.

Імпортером вказаного лікеру є Публічне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний», яке закуповує його за контрактом з фірмою «Henkell & Co.Sektkellerei KG» (Німеччина, м. Вісбаден).

Для отримання від фірми «Henkell & Co.Sektkellerei KG» чергової партії алкогольних напоїв та ввезення їх на митну територію України, ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» за заявкою-розрахунком на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв реєстраційний номер № 104, 05 липня 2013 року отримало від ГУ Міндоходів в м. Києві марки акцизного податку на алкогольні напої імпортного виробництва в кількості 10 110 штук, в тому числі 2 040 штук безпосередньо для маркування трав'яного лікеру «Kuemmerling».

Із заявки-розрахунку на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв реєстраційний номер № 104 від 05 липня 2013 року вбачається, що сума акцизного податку за одну пляшку трав'яного лікеру «Kuemmerling» становить 8,661 грн.; акцизний податок в сумі 108 919,28 грн. сплачений ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» під час придбання марок акцизного податку, в тому числі 17 667,93 грн. акцизний податок на 2 040 пляшок трав'яного лікеру «Kuemmerling».

Згідно із товарно-транспортною накладною (CMR), 05 серпня 2013 року через пункт пропуску «Ягодин» на митну територію України ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» ввезена партія алкогольної продукції, маркована марками акцизного податку в кількості 10 110 штук, в тому числі 2 040 пляшок трав'яного лікеру «Kuemmerling».

07 серпня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний» отримало трав'яний лікер «Kuemmerling» із наклеєними акцизними марками від свого контрагента з Німеччини та здійснило розмитнення отриманого товару, про що складено декларацію ІМ 40.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п.п. 19, 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1251 від 27 грудня 2010 року, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

У разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка контролюючі органи вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

Контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Пунктом 216.4 ст. 216 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Підпунктом 222.2.1 п. 222.2 ст. 222 ПК України встановлено, що податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації.

Згідно з пп. 222.2.2 п. 222.2 ст. 222 ПК України, у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

Згідно з абз. 4 п. 226.9 ст. 226 ПК України, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Разом із тим, вказаною правовою нормою регулюються правовідносини щодо сплати акцизного податку при розливі алкогольних напоїв на території України, а не при ввезенні готової продукції у режимі імпорту.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що датою визначення ставки акцизного податку з імпортованої маркованої алкогольної продукції є дата подання платником податку митної декларації до митного органу, а не дата розливу цієї продукції.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 05 листопада 2014 року у справі № К/9991/51771/12, від 25 березня 2015 року у справі № К/800/25953/13.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій, діяв із порушенням наведених законодавчих норм, оскільки не врахував, що датою визначення ставки акцизного податку з імпортованої маркованої алкогольної продукції є дата подання платником податку митної декларації до митного органу, а не дата розливу цієї продукції

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій, що підтверджується наведеними законодавчими нормами та наявними матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про скасування рішення про застосування фінансових санкцій є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

А.Ю. Коротких

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Коротких А. Ю.

Ганечко О.М.