Справа № 184/650/15-а
Суддя: Горбенко Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/650/15-а
Номер провадження 2-а/184/56/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Горбенко Н.В.,

за участі секретаря - Попівніч Н.І.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м.Орджонікідзе адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування окремого положення рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради №157 від 15.05.2012 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування окремого положення рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради №157 від 15.05.2012 року.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. А саме, він зазначив, що 15.05. 2012 р. виконавчим комітетом Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області прийнято рішення № 157 про погодження цілодобового режиму роботи магазинів «Продукти-53» вул. Л. Чайкіної, 29 та «Продукти-192» вул. Тельмана, 6, без реалізації лікеро-горілчаних виробів з 22.00 по 08.00 год. В пункті 1 зазначеного Рішення передбачено, що вказані магазини працюють цілодобово але без реалізації лікеро-горілчаних виробів з 22.00 по 08.00 год. Про зміст вказаного Рішення йому стало відомо у березні 2015 року, так березні 2015 р. під час відвідування у нічний час продуктового магазину однієї із мереж роздрібної торгівлі, що розташований у м.Орджонікідзе йому було відмовлено у продажу алкогольного напою. Співробітники магазину послалися на рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради № 157 від «15» травня 2012 р., яким заборонено реалізацію лікеро-горілчаних виробів з 22.00 по 08.00 години. Він вважає, що прийняття виконавчим комітетом Орджонікідзевської міської ради зазначеного рішення порушує його права, як споживача, на вільний вибір та придбання будь-якої незабороненої законом продукції у зручний для нього час. Він постійно проживав у Чернігівській області, тому не знав про вказане рішення, дізнався про нього коли було порушено його право як споживача, коли йому було відмовлено у продажу алкоголю. Він просить визнати рішення в частині заборони продажу лікеро-горілчаних виробів з 22.00 по 08.00 годину протиправним та у цій частині скасувати, крім того зобов'язати відповідача опублікувати оголошення про скасування рішення в цій частині. Вказане рішення порушує чинне законодавство.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, ним подано до суду відзив на позовну заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.

Суд, вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги необґрунтовані, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Виходячи з положень ст. ст. 69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом, зокрема, на підставі пояснень сторін та письмових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Судом встановлено, що 15.05. 2012 р. виконавчим комітетом Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області прийнято рішення № 157 про погодження цілодобового режиму роботи магазинів «Продукти-53» вул. Л. Чайкіної, 29 та «Продукти-192» вул. Тельмана, 6, без реалізації лікеро-горілчаних виробів з 22.00 по 08.00 год.

Відповідно до положень ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Позивачем в адміністративній справі, як визначено п.8 ч.1 ст. 3 цього ж Кодексу, є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Аналіз зазначених вище положень процесуального закону дозволяє дійти висновку, що суд при розгляді адміністративного позову має встановити, по-перше, наявність правовідносин між сторонами по справі та їх характер, по-друге, які права, свободи та інтереси позивача порушені суб'єктом владних повноважень у спірних правовідносинах у зв'язку із прийняттям рішення, вчинення дій або допущеної бездіяльності; по-третє відновити порушені права, обравши відповідний спосіб захисту, визначений ст. 162 КАС України.

При цьому, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо рішення та дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає», (Постанова Пленуму ВАС України від 30.09.2013р. № 11 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації").

Слід зазначити, що сам позивач долучив до адміністративного позову, як доказ необґрунтованості свого звернення постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № 2а-9101/11/1111 від 14.03.2013р., в якій чітко зазначено:

«Відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв'язку; здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів; встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Відповідно статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», контроль за дотриманням норм вказаного Закону здійснюють органи, які видають ліцензії (патенти), а також інші органи в межах компетенції, визначеної чинним законодавством.

Пунктом 7 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30.07.1996 року № 854, передбачено, що режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій встановлюється суб'єктом господарської діяльності за погодженням з органами місцевого самоврядування».

Справа в адміністративному суді може бути порушена за наявності між сторонами публічно-правового спору, оскільки в розумінні статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (стаття 2, пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України).

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Але рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради № 157 від 15.05.2012р. про задоволення клопотання TOB «АТБ-маркет» (індивідуальний правовий акт) ніяких прав та обов'язків між виконавчим комітетом з одного боку та позивачем ОСОБА_1 з іншого боку не породжував.

Суд не може погодитись з доводами позивача, висловлені ним в адміністративному позові та в судовому засіданні, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування окремого положення рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради №157 від 15.05.2012 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її отримання, відповідно до ч.2 ст.186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12.11. 2015р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Н. В. Горбенко