Справа № 2а-4121/10
Суддя: Ореховська К.Е. К. Е.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-4121/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2010 року

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі судді -Ореховської К.Е.

при секретарі -Ковальчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про визнання неправомірними дій щодо нарахування їй пенсії, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, в значно меншому розмірі ніж це передбачено Законом, та зобов'язання провести перерахунок його пенсії відповідно до положень ст.ст. 50,54 Закону 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з дня звернення до УПФ в м. Рівне 28 липня 2010 року, а також в подальшому робити перерахунок пенсії у разі підвищення розміру мінімальної пенсії.

У позовній заяві вказується, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Рівне та отримує призначену йому пенсію. Відповідно положень ст.ст. 49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі в постанові Закон 796-ХІІ), ст. 46 Конституції України, ст.ст. 17,19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", вона повинна отримувати 8 мінімальних пенсій . Фактично же отримує пенсію в значно нижчому розмірі. Тому вона вважає, що відповідач повинен був провести йому перерахунок пенсії згідно із вищенаведеним Законом та згідно із встановленими в державі мінімальними розмірами пенсії і заробітної плати. Дії відповідача по нарахуванню і виплаті йому пенсії суперечать положенням ст.ст.22,24,46,55,60 Конституції України, ст.ст. 49,50,54,71 Закону 796-ХІІ, положенням, в тому числі Прикінцевим, Закону України № 231-У від 05.10.2006 року, ст.17 Закону України „Про виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-1, Рішенню Конституційного суду від 22 травня 2008 року, що підтверджується також судовою практикою Верховного суду України та ВАСУ по конкретних судових справах.

Згідно письмових заперечень на позовну заяву, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. В своїй діяльності при обчисленні пенсії інвалідам, захворювання яких пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідач керується законами України, постановами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до Постанови КМ України від 03.01.2002 року №1, розрахунок пенсій, призначених згідно із частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та розрахунок додаткової пенсії, передбаченої цим Законом, проводився, виходячи із розміру 19,91 грн. Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-УІ внесено зміни до ст.ст. 50 та 54 Закону, відповідно до яких додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідами третьої групи, віднесеним до першої категорії встановлюється в розмірі 15 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а мінімальний розмір пенсії інвалідам третьої групи із числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках, щодо яких установлений причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою - в розмірі ПО відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до цього Закону №107-УІ позивачу був проведений перерахунок пенсій. Постановою КМ України від 16.07.2008 року №654 „Про підвищення професійного рівня пенсійного забезпечення громадян " установлено, що починаючи із 01 липня 2008 року у разі, коли розмір пенсії не досягає у інвалідів III групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, щодо яких установлений зв'язок інвалідності із Чорнобильською катастрофою, 600 грн. - встановлюється доплата до зазначеного розміру. Визначення самого мінімального розміру пенсії за віком надано лише в статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частинною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом. Таким чином, пенсія позивачу нараховується і виплачується відповідно до чинного пенсійного законодавства, підстав для застосування означеного мінімального розміру пенсії за віком при обчисленні пенсійних виплат, відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», немає. Вважають необхідним врахувати положення Законів України Про державний бюджет України за 2007-2008 роки, норми яких в силу ст.46 Конституції України діють протягом бюджетного року і є пріоритетними відносно інших законів.

Позивач в судове засідання не з»явився. Згідно наданої суду заяви просить провести розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Згідно наданих суду заперечень просить розгляд справи провести без його присутності, а про результати розгляду справи повідомив.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 липня 2010 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону, на що отримав відповідь від 04 серпня 2010 року про те, що розрахунок його пенсії було проведено на підставі постанови КМУ №1 від 03.01.2001 року та ч. 4 ст. 54 Закону виходячи із розміру 19,91 грн. У цьому ж листі вказано, що визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», частинами першою та третьою якої встановлено, що розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність при наявності у чоловіків 25 а у жінок 20 років страхового стажу й мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених цим законом, а підстав для застосування вказаного мінімального розміру пенсії при обчисленні пенсійних виплат відповідно до Закону 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.

Водночас, статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів III групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам III групи - у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон N 1058-ІУ) мінімальна пенсія за віком встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-який інший мінімальний розмір пенсії законодавчо не встановлювався.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій на підставі Закону №796-ХІІ виступає мінімальна пенсія за віком, встановлений статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон N 1058-ІУ).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом III групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесена до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону №796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього Закону.

Розрахунок пенсій позивачу УПФ провело виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року N 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Проте, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону №796-ХІІ.

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року N 1 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей закону N 1058-ІУ, й ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону N 1058-ІУ, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для захисту та відновлення порушеного права позивача у частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня звернення - підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для захисту та відновлення порушеного права позивача у частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня звернення - підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача робити перерахунок пенсії в подальшому у разі підвищення розміру мінімальної пенсії, то суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, звернення до суду можливе за захистом порушеного права, свободи чи інтересів, а визнання такого права на майбутнє суд вважає не обгрунтованим і безпідставним.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11,57-60,88,208,209,212-215,218,223,292,294 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Рівне зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня звернення з 28 липня 2010 року.

В задоволенні вимог про зобов'язання відповідача робити перерахунок пенсії в подальшому у разі підвищення розміру мінімальної пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Ореховська