Справа № 2а-4209/10/0970
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2011 р. Справа № 2a-4209/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Біньковської Н.В.

при секретарі судового засідання Кривун О.О.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську про зобов'язання вчинення дій та відшкодування витрат в сумі 218112,96 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду в Тисменицькому районі звернулося до адміністративного суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську про зобовязання включити до акту звірки та відшкодувати витрати управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі в сумі 225715,68 грн.

В ході судового розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги і просить суд зобовязати відповідача включити до акту звірки та відшкодувати витрати управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі в сумі 218112,96 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, та пояснила, що виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську відмовилась включити до акту щомісячної звірки та прийняти до відшкодування суми виплачених щомісячної державної адресної допомоги, щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття непрацюючим пенсіонерам, пенсії особі, нещасний випадок з якою стався за межами України та витрати на їх доставку на загальну суму 218112,96 грн.. Відповідачем не прийнято до заліку дану заборгованість за період з квітня 2010 року по вересень 2010 року. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, зазначених у письмовому запереченні та просила відмовити у задоволенні позову. Вважає, що Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності не передбачено обовязок відшкодування виплат, доплат та надбавок, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265. Вказала, що Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, конкретизовано, які саме виплати відділення виконавчої дирекції Фонду зобовязано відшкодовувати. Крім того, пояснила, що у відділення виконавчої дирекції Фонду відсутні кошти на виплату заявлених позивачем сум, оскільки збір та акумуляція коштів, а також їх розподіл здійснюється на централізованому рівні відповідно до узгодженої довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач у період з квітня 2010 року по вересень 2010 року кожного місяця підписували акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У звязку з виникненням неузгодженості між розрахунками управління Пенсійного фонду в Тисменицькому районі та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську до кожного акту позивачем та відповідачем складено таблицю розбіжностей із зазначенням сум, які не прийняті відповідачем до заліку.

Як вбачається із актів щомісячної звірки, таблиць розбіжностей та розрахунку сум неприйнятих до відшкодування відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську, спір виник внаслідок непогодження відповідачем актів звірки витрат по державній адресній допомозі на суму 214427,37 грн., по витратам з виплати і доставки державної адресної допомоги на суму 1982,91грн., по витратам на виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам на суму 795,20 грн., по витратам на виплату і доставку підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам на суму 7,48 грн., по виплаті пенсії пенсіонеру, нещасний випадок з яким стався за межами України на суму 900,00 грн. Загальна сума невизнаних витрат складає 218112,96 грн.

Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до ст.10 Закону України Про пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України, згідно ст.8 даного Закону Пенсійний фонд України як самостійно фінансово-банківська система поряд з іншими надходженнями формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами на заходи соціального страхування.

Статтею 1 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР "Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 р. Про деякі питання пенсійного забезпечення запроваджена державна адресна допомога, яка сплачується, якщо розмір пенсії не досягає втановленого відсотка прожиткового мінімуму.

Згідно з п. 4 вищезазначеної Постанови виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Статтею 6 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлено, що непрацездатні громадяни, крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення, мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

У разі, якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом (ч. 2 ст. 6 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування).

Відповідно до ст.21 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності Фонд соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку зобовязаний у встановленому законодавством порядку, крім іншого, своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, крім іншого, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв»язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Підстави відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України видатків Пенсійного фонду України на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання встановлені статтею 24 вищеназваного Закону.

Спільною постановою №5/4/4 від 04.03.2003 року, укладеною між органом правління Пенсійного фонду України та органом правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Так, відповідно до п.3 згаданого Порядку відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року N 1094.

Відшкодуванню згідно п.4 даного Порядку підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення" "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, п. 4 Порядку визначений виключений перелік сум, які приймаються до заліку для відшкодування видатків Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Державна адресна допомога і допомога на прожиття непрацюючим пенсіонерам не входять до цього переліку, відсутні ці допомоги і в переліку сум, що підлягають виплаті за ст.21 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про відсутність у відповідача обовязку відшкодовувати позивачу суми витрат, повязаних із виплатою щомісячної державної адресної допомоги та допомоги на прожиття непрацюючим пенсіонерам.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем і відповідачем спір виник також внаслідок непогодження відповідачем актів звірки витрат по виплаті пенсії по інвалідності ОСОБА_3, нещасний випадок з яким стався 04.09.1988 року за межами України, на території республіки колишнього СРСР, на суму 900,00 грн. за період з квітня 2010 року по вересень 2010 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обовязків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. При цьому, суд зазначає, що право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Згідно п.п.«а»ст.27 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Відповідно до п.3 розділу XI Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги. Вся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку на виробництві, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодовувати останньому витрати повинен Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Разом з цим, механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування витрат, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 року № 5-4/4 . За змістом п.5 зазначеного Порядку органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення щомісячно проводяться звірки витрат на відповідні виплати до 10 числа місяця, наступного за звітним .

Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків (п. 6). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (п.7). Таким чином, у зазначеному Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Пенсійним фондом України.

В судовому засіданні встановлено, що між управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі та відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську проведено взаємозвірки та підписано Акти, тобто виконані всі дії відповідно до вищевказаного Порядку.

Крім того, на виконання спільного листа Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та спільного листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного Фонду в Івано-Франківській області від 25.10.2007 року управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі та відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську складені та підписані за період з квітня по вересень 2010 року таблиці розбіжностей.

Згідно ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»збір та акумуляція коштів та їх розподіл здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на централізованому рівні.

Як вбачається з вищенаведеного, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав щодо зобов`язання відповідача включити до акту звірки спірні витрати, не відповідає змісту прав управління Пенсійного фонду України щодо понесених ним витрат. У випадку відсутності згоди між органом Пенсійного фонду та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування виплачених сум пенсій, спір вирішується в судовому порядку, шляхом предявлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом предявлення вимоги про включення їх до актів звірки.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не враховано відсутність правової підстави відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України сум адресної допомоги і допомоги на прожиття непрацюючим пенсіонерам, не враховано вимоги Порядку відшкодування витрат, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 року № 5-4/4 щодо здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні.

З наведених підстав суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 04.02.2011 року.