Справа № 205/3608/15а(2а/205/67/15)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" жовтня 2015 р. справа № 205/3608/15а(2а/205/67/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2015 року у справі № 205/3608/15а(2а/205/67/15)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

В травні 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по виплаті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідно до вимог чинного законодавства з розрахунку 50% розміру пенсії, яку отримував на день смерті ОСОБА_3, починаючи з 21 січня 2015 року, тобто з дня звернення до відповідача з відповідною заявою.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2015 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., без урахування заробітної плати, яку ОСОБА_3 отримував в зоні відчуження в період з 11.11.1986 р. по 17.12.1986 р.;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., з розрахунку 50% розміру пенсії, яку отримував на день смерті ОСОБА_3,

починаючи з дня звернення за пенсією, тобто з 21.01.2015 р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позову. Заявник апеляційної скарги зазначає, що в довідці №178 від 13.03.2012 року, що наявна в пенсійній справі померлого годувальника, не зазначена кратність, зона, кількість днів або годин роботи в зоні та не надано розрахунок збереженої заробітної плати та оплати праці в зоні ЧАЕС. Також вважає, що застосовувати рішення Ленінського районного суду від 27.09.2012 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 немає підстав. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 відбувається нове призначення пенсії, а довідка №178 була застосована при перерахунку пенсії ОСОБА_3 на підставі рішення суду.

В судовому позивач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає, задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2012 р., залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2013 р., позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язазнаяя вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні за його бажанням пенсії відповідно до ст.54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із урахуванням заробітної плати, одержавної за роботу в зоні відчуження в період із 11 листопада 1986 року по 17 грудня 1986 року; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити на користь ОСОБА_3 призначення пенсії відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із урахуванням заробітної плати, одержавної за роботу в зоні відчуження в період з 11 листопада 1986 року по 17 грудня 1986 року, та забезпечити із розрахунку призначеної пенсії виплату різниці недоотриманих сум починаючи з 07 травня 2012року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, у зв'язку з чим позивач ОСОБА_1 звернулась 21.01.2015 року до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська з заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

На підставі вказаної заяви позивачу з 21.01.2015 року було призначено пенсію по втраті годувальника на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте, без врахування довідки №178 від 13.03.2012 року про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 11.11.1986 року по 17.12.1986 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 3 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно п. 11 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, мінімальний розмір пенсії становить: для непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська при здійсненні нарахування пенсії позивачу по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, без врахування заробітної плати, яку ОСОБА_3 отримував в зоні відчуження в період з 11.11.1986 р. по 17.12.1986 р.

Доводи відповідача про те, що немає підстав застосовувати довідку про заробітну плату №178 від 13.03.2012 року, тому що вона була застосована для перерахунку пенсії ОСОБА_3 на підставі рішення Ленінського районного суду від 27.09.2012 року, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки пенсія по втраті годувальника є похідною від пенсії померлого годувальника, що встановлено вказаним нормативними актами, а тому її розмір має визначатися з урахуванням зазначеного рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2015 року у справі № 205/3608/15а(2а/205/67/15) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко