Справа № 804/6989/15
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2015 рокусправа № 804/6989/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Бандури О.А,

- Гусарова В.О. (довіреність від 12 травня 2015 року)

відповідача: - Дерець Т.В. (довіреність від 07 вересня 2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року

у справі № 804/6989/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ»

до Дніпропетровської митниці ДФС

про скасування рішення, картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2015/200061/1 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2015/00125 від 08 травня 2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні, представники товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» наполягають на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представник Дніпропетровської митниці ДФС заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до зовнішньоекономічного контракту №20/01 від 20 січня 2015 року, укладеного між «ROCKWELL TRADING COMPANY» Великобританія (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» (покупець), продавець продає, а покупець купує товар, в кількості, комплекті, асортименті та за ціною, визначеною в специфікаціях. Ціна за одиницю товару визначається у специфікаціях до даного контракту в доларах США та включає вартість пакування, маркування, навантаження, транспортні видатки, суми митних платежів та інших експортних формальностей. Оплата здійснюється за фактично відвантажений товар, за цінами, визначеними в специфікації, за кількістю вказаною у інвойсі (а.с. 11-14).

Згідно зі специфікацією №4 від 23 січня 2015 року, продавець зобов'язався поставити трубні фланці для приварювання з вуглецевої сталі 20 за розміром в асортименті на загальну суму 27610 дол. США/за 5920 штук; країна виробник товару Китай; умови поставки: CIF Одеса; термін сплати: 100% оплата протягом 30 банківських днів з дати отримання товару (а.с. 15).

При митному оформленні, позивачем у вантажно-митній декларації №110100000/2015/209976 від 08 травня 2015 року митна вартість поставлених трубних фланців визначена за ціною договору та надані наступні документи: контракт купівлі-продажу №20/01 від 20 січня 2015 року зі специфікацією №4 від 23 січня 2015 року; картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 12 березня 2015 року №110/2013/0000794; міжнародна автомобільна накладна №97310/1 та №122320/1 від 05 травня 2015 року; коносамент №TSCM052929 від 22 березня 2015 року; рахунок-фактура (інвойс) від 23 січня 2015 року №ET-XF006-1; пакувальний лист; страховий поліс №PYIE23E04065 від 20 березня 2015 року; сертифікат про походження товару №ССРІТ038 від 20 березня 2015 року; екологічна декларація №22300 від 28 квітня 2015 року.

У поданій позивачем митній декларації заявлено митну вартість товару за ціною контракту 27610 дол.США, що за курсом валюти 20,72246 гривень/USD складає 572147,12 гривень, вагою нетто 23002 кг (середня ціна за один кг - 1,2 дол.США/кг).

08 травня 2015 року посадовою особою Дніпропетровської митниці здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товару та контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості, за результатами якого були виявлені наступні невідповідності: страховий поліс №PYIE23E04065 від 20 березня 2015 року не містить інформації щодо процентної ставки вартості страхування та/або розміру страхового внеску, вартості страхування, що унеможливлює проведення р1озрахунку складових митної вартості, які включають в себе, згідно умов поставки CIF, витрати на страхування (а.с. 27-28).

Запропоновано позивачу протягом 10 днів додатково надати (за наявності): договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення. Відповідно до пункту 6 статті 53 Митного кодексу України декларанта повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Листом від 08 травня 2015 року № 0805-3, товариство з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» повідомило Дніпропетровську митницю ДФС України, що всі витрати по страхуванню, вивантаженню, навантаженню та обробці товару до митної території України включені до ціни товару, яка підлягає сплаті згідно з пунктом 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, а також про неможливість надання додаткових документів (а.с. 29-30).

Дніпропетровською митницею 08 травня 2015 року видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2015/00125 від 08 травня 2015 року з причин неможливості використання обраного методу визначення митної вартості товару згідно з пунктом 6 статті 54 Митного кодексу України (а.с. 40-41).

Також, Дніпропетровською митницею 08 травня 2015 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2015/200061/1, за яким скориговано митну вартість товару, що імпортується із застосуванням резервного методу визначення митної вартості та раніше визначеної вартості за митною декларацією №110130000/2015/502182 від 23 квітня 2015 року - 2,63 дол. США/кг (а.с. 32-33).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з встановлених розбіжностей у заявлених позивачем і митних вартостях аналогічних товарів, невідповідності дати інвойсу у пакувальному листі даті контракту, як наслідок неможливості визначення митної вартості за ціною контракту та необхідності визначення митної вартості товару саме за другорядним методом, та правомірності прийнятих відповідачем рішень.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з правовою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, передбачені статтею 57 Митного кодексу України: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до правил Інкотермс 2010, термін «Cost Insurance and Freight» (CIF) «Вартість, страхування, фрахт» означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а також повинен забезпечити морське страхування від ризику загибелі або пошкодження товару під час перевезення, продавець укладає договір страхування і виплачує страховику страхову премію. Ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. При цьому, хоча фрахт оплачується продавцем, по суті, він оплачується покупцем, оскільки витрати на фрахт, зазвичай, включаються продавцем в загальну ціну товару.

Поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення та страхування), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування, отже товариством з обмеженою відповідальністю додаткові прямі витрати на страхування та транспортування товару до порту «Одеса, Україна» не понесені.

Враховуючи наведене та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подані позивачем відповідачу документи в повній мірі ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, які піддаються обчисленню та підтверджують його митну вартість визначену за ціною договору, як наслідок рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» у справі є сплата судового збору у розмірі 2545,62 гривень.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати: рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2015/200061/1, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2015/00125 від 08 травня 2015 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» сплачений судовий збір у розмірі 2545,62 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим