Справа № 808/8308/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2015 рокусправа № 808/8308/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області про визнання дії протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2011 у справі №2а-7401/10/0870 (з урахуванням змін, внесених постановою Вищого адміністративного суду від 07.08.2014) набрала законної сили, а отже є обов'язковою до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень, ухвалених в адміністративній справі №2а-7401/10/0870 тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Доказів виконання судового рішення в адміністративній справі №2а-7401/10/0870 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника інспекції з організації лабораторного контролю Державної інспекції з лікарських засобів у Запорізькій області з 27.08.2010 позивач, як керівник установи, суду першої інстанції не надано.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність обставин, які суд вважає доведеними, просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1. Зазначає, що вона, як начальник служби, не наділена повноваженнями щодо введення до штатного розпису служби посади, необхідної для поновлення ОСОБА_2

Крім того, вказує, що Державна інспекція з контролю якості лікарських засобів у Запорізькій області, на яку було покладено виконання рішення суду від 04.04.2011 року була припинена шляхом реорганізації, державну реєстрацію якої проведено 13.12.2011, про що зроблено запис у Державному реєстрі юридичних осіб за №6027133.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що державним виконавцем Зюбрицьким А.В. обґрунтовано накладено на позивача штраф у зв'язку з невиконання судового рішення в адміністративній справі №2а-7401/10/0870 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника інспекції з організації лабораторного контролю Державної інспекції з лікарських засобів у Запорізькій області.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши доводи, викладені у апеляційній скарзі, матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2011 по справі №2а-7401/10/0870 часткового задоволений позов ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та моральної шкоди. Скасовано наказ Запорізької обласної державної інспекції з контролю якості лікарських засобів від 27.08.2010 №42-к "Про звільнення ОСОБА_2.". Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника з організації лабораторного контролю Запорізької обласної Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів. Стягнуто з Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за затримку видачі трудової книжки з 27.08.2010 по день розгляду справи у суді 29.03.2011 у розмірі 31811,50 грн. Стягнуто з Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.08.2010 по день розгляду справи у суді 29.03.2011 у розмірі 31811,50 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012 скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2011 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки трудової книжки з 27.08.2010 по день розгляду справи у суді 29.03.2011 у розмірі 31811,50 грн., та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті рішення першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду від 07.08.2014 змінено рішення першої та апеляційної інстанції в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді. Абзац 3 резолютивної частини постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2011 викладено в наступній редакції: "Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника інспекції з організації лабораторного контролю Державної інспекції з лікарських засобів у Запорізькій області з 27 серпня 2010 року". В решті судові рішення залишено без змін.

07.04.2011 в адміністративній справі №2а-7401/10/0870 видано Виконавчий лист. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області №44079944 від 22.07.2014 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що доказів виконання судового рішення в адміністративній справі №2а-7401/10/0870 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника інспекції з організації лабораторного контролю Державної інспекції з лікарських засобів у Запорізькій області з 27.08.2010, позивачем, як керівником установи, не надано. Працівника ОСОБА_2 до теперішнього часу не поновлено на роботі; йому не пропонувались інші посади у Державній службі з лікарських засобів у Запорізькій області; права та інтереси, за захистом яких він звертався до суду - не поновлені.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що на час набрання законної сили судовим рішенням - 04.04.2011 відбулася реорганізація Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Запорізькій області у Державну службу з лікарських засобів у Запорізькій області. Посади, на яку необхідно поновити ОСОБА_2, не існує, а призначення заступників начальника Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області здійснює безпосередньо Державна служба України з лікарських засобів. Позивачем надано до суду Структуру Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області, кількість штатних посад у вказаній службі.

Однак, колегія судді апеляційної інстанції з цього приводу підтримує позицію суду першої інстанції, що позивач, за згодою ОСОБА_2 мав можливість поновити його на іншій, рівноцінній посаді, або запропонувати йому таку посаду.

Слід зазначити, що Вищим адміністративним судом України в адміністративній справі №2а-7401/10/0870 з'ясовано неправомірність звільнення ОСОБА_2 з його посади та збереження його місця роботи у структурі органу, де працював ОСОБА_2 Тобто, відсутня необхідність у створенні для ОСОБА_2 посади у Структурі Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області,на чому наполягає позивач, оскільки ця посада збережена за ОСОБА_2 через незаконність його звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч.1 ст.264 КАС України зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Однак, позивачем також не надано до суду жодних доказів вжиття дієвих заходів щодо поновлення ОСОБА_2 на займаній до незаконного звільнення посаді чи то заміни (у разі відсутності повноважень) сторони виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.11.2012 наказом Державної служби з лікарських засобів №323-к "Про призначення ОСОБА_1." призначена, по переведенню з посади заступника начальника Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області на посаду начальника Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області. Оскільки ОСОБА_1 фактично виконувала і дотепер виконує службові повноваження начальника Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області, то відповідно вона і повинна нести відповідальність за невиконання судових рішень, ухвалених в адміністративній справі №2а-7401/10/0870.

Натомість,, позивачем не вчинено жодних адміністративно-розпорядчих заходів (як начальником Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області) щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника інспекції з організації лабораторного контролю Державної інспекції з лікарських засобів у Запорізькій області з 27.08.2010.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст.76 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Тому, на підставі вищевикладеного, 13.11.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 за невиконання рішення за виконавчим листом №2а-7401/10/0871 від 07.04.2011 про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника з організації лабораторного контролю Запорізької області Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів на ОСОБА_1, як начальника Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області, накладено штраф у розмірі 680,00 грн., про що винесено відповідну постанову.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем, його посадовою особою: державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 обґрунтовано накладено на позивача штраф; його розмір відповідає вимогам ст.89 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1.ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області про визнання дії протиправними та скасування постанови - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко