Справа № 806/2796/15
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" листопада 2015 р. Справа № 806/2796/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю позивача, представників позивача , відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року та постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій незаконними, скасування наказів, зобов'язання поновити на службі та виплатити грошове забезпечення ,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області і просить: визнати незаконними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області по притягненню його до дисциплінарної відповідальності та звільненню із органів внутрішніх справ; скасувати накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області № 360 від 18.03.2015 року та № 96 о/с від 10.04.2015 року; поновити його на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району підпорядкованого Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області; стягнути грошове забезпечення з дня звільнення по день поновлення на службі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 2.09.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання УМВС України в Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 4.09.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 18.03.2015 № 360 в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та від 10.04.2015 № 96 о/с.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району з 10 квітня 2015 року.

Зобов'язано Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 квітня 2015 року по день ухвалення судового рішення в сумі 13560,75 грн.

Постанову суду допустити до негайного виконання в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з даною ухвалою та постановою Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постанову суду першої інстанції та залишити позовну заяву без розгляду в зв"язку з пропуском строку звернення до суду.

Представник УМВС України в Житомирській області підтримав апеляційну скаргу.

Позивач та його представник апеляційної скарги не визнали.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у період з жовтня 2006 року по 10.04.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, остання посада старший інспектор ВДАЇ з обслуговування Житомирського району.

17.03.2015 року інспектором відділення Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України з обслуговування м. Бердичів та Бердичівського району відносно ОСОБА_3 складено протокол серії АБ2 № 197365 (а.с.78) про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_3 16.03.2015 року о 22-00 годині керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Наказом Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 10.04.2015 року № 96 о/с (а.с.9) капітана міліції ОСОБА_3 було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни).

Поновлюючи строк звернення до суду та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду є прийняття остаточного рішення по справі про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, яке слугувало привидом для видання спірних наказів та те , що згідно ст.ст. 20, 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржено до суду протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Крім того, у зв"язку з порушенням посадовими особами Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції, які мали місце під час проведення службового розслідування і притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, та те, що Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 20.07.2015 року встановлено відсутність події правопорушення і що позивач на момент прийняття наказу від 10.04.2015 року № 96 о/с та звільнення перебував на стаціонарному лікуванні, ОСОБА_3 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та звільнений незаконно, а тому спірні накази є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді старшого інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району з 10 квітня 2015 року.

Оцінюючи таку позицію суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція), підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

З наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області № 358 від 17.03.2015 року (а.с.62) вбачається, що у зв'язку із складанням 16.03.2015 року адміністративних матеріалів за ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення стосовно старшого інспектора відділення Державної автомобільної інспекції щодо ОСОБА_3, було призначено службове розслідування, проведення якого доручили майору міліції ОСОБА_4

Однак, матеріалами справи підтверджується, що адміністративні матеріали були складені не 16.03.2015 року, як зазначено в наказі, а 17.03.2015 року.

Крім того, службове розслідування почалось проводитись ще до видання відповідного наказу, про що свідчить відібрання майором ОСОБА_4 пояснень 16.03.2015 року (а.с.72).

В порушення п. 3.2 Інструкції службове розслідування проводилось не тільки виконавцем, зазначеним в наказі № 358 від 17.03.2015 року, а і іншими особами, яким його проведення не доручалось (а.с.69,70).

Згідно з пп.6.3.2 п. 6.3 Інструкції, особа рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України має право брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку давати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

В той же час , як пояснив позивач, йому не пропонувалась дати пояснення з приводу порушення дисципліни, яке було предметом службового розслідування.

Підпунктом 6.2.2 п.6.2 Інструкції передбачено, що виконавець службового розслідування зобов'язаний у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов'язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, один з яких обов'язково повинна бути виконавцем. Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєстрування в канцелярії (секретаріаті) за місцем проходження служби виконавця, а в разі неможливості - в органі (підрозділі) внутрішніх справ, працівник якого допустив порушення, після чого вказаний акт приєднується до матеріалів службового розслідування.

Передбачений вказаним підпунктом акт в матеріалах службового розслідування відсутній і суду не наданий.

Наявні в матеріалах службового розслідування пояснення від 17.03.2015 року (а.с.73), на які посилається представник відповідача, як на відмову позивача надавати пояснення, суд до уваги не бере оскільки вони не є належним актом, тим більш складені не виконавцем службового розслідування і його підписом не засвідчені.

Підпунктом 6.3.6 п.6.3 Інструкції заборонено затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення.

Однак, висновок службового розслідування (а.с.75-76) 18.03.2015 року був затверджений Т.в.о. начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області полковником міліції Г.В.Полковніковим.

За результатами проведеного службового розслідування, Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області був прийнятий наказ № 360 від 18.03.2015 року (а.с.8), пунктом 1 якого капітана міліції ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності - звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

Наказом Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 10.04.2015 року № 96 о/с (а.с.9) капітана міліції ОСОБА_3 було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушення посадовими особами Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції, які мали місце під час проведення службового розслідування і притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, та те, що Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 20.07.2015 року (а.с.33-35) встановлено відсутність події правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.03.2015 року, складеного відносно ОСОБА_3 про керування ним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння є підставою для скасування наказів в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_3 і останній підлягає поновленню на посаді старшого інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району з 10 квітня 2015 року.

Крім того, колегія суддів також погоджується з позицією суду першої інстанції, що чинним законодавством встановлено заборону звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Так із матеріалів справи вбачається, що позивач на момент прийняття наказу від 10.04.2015 року № 96 о/с та звільнення перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.10), згідно листка непрацездатності з 11.04.2015 року по 20.04.2015 року перебував на домашньому лікуванні та мав приступити до виконання службових обов'язків лише 21.04.2015 року (а.с.11).

За приписами чинного законодавства, звільнення зі служби в органах внутрішніх справ під час перебування на лікарняному є неприпустимим, оскільки відповідно до ч.3 ст.40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів", не допускається звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду викладеної в інформаційному листі № 753/11/13-10 від 26.05.2010 року та підготовленої на підставі аналізу, вивчення та узагальнення практики Верховного Суду України, у разі, якщо при вирішенні спору щодо звільнення публічних службовців, спірні правовідносини не врегульовано нормами спеціальних законів - застосуванню підлягають норми трудового законодавства.

Визнання спірних наказів протиправними свідчить про незаконність дій Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області по притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та звільненню, а тому не потребує прийняття окремого рішення щодо таких дій.

Відповідно до ч.2 п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ України від 29.07.1991 року № 114, у разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Згідно частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

З довідки Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 03.09.2015 року № 6/142 (а.с. 60) вбачається, що середньоденний заробіток позивача становив 92,25 грн. Тривалість вимушеного прогулу позивача до дня постановлення рішення у справі становить 147 календарних днів. Відтак, розмір середнього заробітку ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу становить 13560,75 грн. (147*92,25 грн.). Обов'язок виплатити вказану суму суд покладає на Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, де позивач отримував грошове забезпечення на момент незаконного звільнення.

Що стосується висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі про відмову в задоволенні клопотання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду і визнання поважними причинами строку звернення до суду, колегія суддів апеляційного суду погоджується з ними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

21.07.2015 року ОСОБА_3. звернувся до суду з даним позовом, в якому оскаржує накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, про які йому стало відомо 21.04.2015 року, що сторонами не заперечується.

Відповідно до спірних наказів, вони видані у зв'язку із порушенням ОСОБА_3 правил дорожнього руху - керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з привод чого працівниками Державтоінспекції був складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне порушення розглядалась в судовому прядку і остаточне рішення по ній було прийнято Апеляційним судом Житомирської області 20.07.2015 року (а.с.33-35).

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що поважними причинами пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є прийняття остаточного рішення по справі про скоєння ним адміністративного правопорушення, яке слугувало привидом для видання спірних наказів. Після прийняття остаточного рішення по справі про адміністративне правопорушення Апеляційним судом Житомирської області 20.07.2015 року, позивач звернувся з даним позовом 21.07.2015 року.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання УМВС України в Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду та задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому її потрібно залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" вересня 2015 р. - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "09" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008 Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області вул. Щорса,96,м.Житомир,10031

4-третій особі: - ,