Справа № 808/7232/14 (ДО/808/661/14)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року К/800/34979/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 3 березня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року по справі № 808/7232/14

за позовом ОСОБА_4

до Міністерства внутрішніх справ України (далі -МВС України),

Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС України в Донецькій області),

Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області,

Добропільського міського відділу (з обслуговування м. Добропілля та Добропільського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області

(далі - Добропільський МВ ГУ МВС України в Донецькій області)

про визнання протиправними рішень, скасування наказів та зобов'язання

вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до МВС України, ГУ МВС України в Донецькій області, Начальника ГУ МВС України в Донецькій області, Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ МВС України від 29 серпня 2014 року № 963 в частині звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Білозерського міського відділення міліції Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області;

визнати протиправним та скасувати наказ МВС України від 29 серпня 2014 року № 1720 «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас із постановленням на військовий облік начальника Білозерського міського відділення міліції Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_4;

зобов'язати начальника ГУ МВС України в Донецькій області поновити позивача на посаді начальника Білозерського міського відділення міліції Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області;

зобов'язати ГУ МВС України в Донецькій області зарахувати час вимушеного прогулу до вислуги років позивача на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, яка зараховується для призначення пенсії, до вислуги років в спеціальному званні «майор» та до безперервної вислуги років на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, яка враховується для виплати грошового забезпечення та надання відпусток;

зобов'язати Добропільський МВ ГУМВС України в Донецькій області виплатити ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30 серпня 2014 року по день фактичного поновлення позивача на займаній посаді.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 3 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 29 серпня 2014 року № 963 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дзержинського МВ, Добропільського МВ, Красноармійського МВ, УДАІ ГУМВС, НДКЦ при ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці» в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 29 серпня 2014 року № 1720о/с «По особовому складу» в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України у запас на підставі підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника Білозерського міського відділення міліції Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області з 29 серпня 2014 року.

Стягнуто з Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 29 серпня 2014 року по 3 березня 2015 року у розмірі 25007,70 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення дати поновлення позивача на посаді начальника Білозерського міського відділення міліції (м.Білозерське) Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, а саме замість « 29 серпня 2014 року» зазначено дату « 30 серпня 2014 року» та періоду стягнення з Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а саме замість «з 29 серпня 2014 року по 3 березня 2015 року» зазначено «з 30 серпня 2014 року по 3 березня 2015 року».

В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 3 березня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, МВС України подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 5 серпня 2013 року займав посаду начальника Білозерського міського відділення міліції Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області.

МВС України у період з 15 по 28 серпня 2014 року здійснено перевірку діяльності Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області.

Наказом МВС України від 29 серпня 2014 року № 889 призначено проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ МВС України у Донецькій області (т.1, а. с.182).

Цього ж дня 29 серпня 2014 року за результатами проведеної перевірки комісією складено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України у Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці, затверджений Міністром внутрішніх справ України 29 серпня 2014 року (т.1 а. с.207-226).

Згідно пункту 14 резолютивної частини Висновку начальник Білозерського МВ ОСОБА_4 підлягає звільненню з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (т.1 а.с.217).

МВС України 29 серпня 2014 року прийнято наказ № 963 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дзержинського МВ, Добропільського МВ, Красноармійського МВ, УДАІ ГУМВС, НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці».

Пунктом 13 вказаного наказу за неналежне виконання функціональних обов'язків, порушення дисципліни, статті 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5, статті 10 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382, на підставі статтей 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (т.1 а.с.184-205, 193).

29 серпня 2014 року МВС України прийнято наказ № 1720 «По особовому складу», яким начальника Білозерського міського відділення міліції Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_4 звільнено із займаної посади за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (т.1, а.с.183).

Наказом Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області від 25 вересня 2014 року ОСОБА_4 з 30 серпня 2014 року призупинено нарахування всіх видів грошового забезпечення до отримання наказу (витягу) про притягнення до дисциплінарної відповідальності або наказу (витягу) по особовому складу про звільнення позивача з органів внутрішніх справ (т.1, а.с.152).

Суди задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про поновлення на посаді начальника Білозерського міського відділення міліції Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, виходили з наступних мотивів з чим погоджується суд касаційної інстанціції.

Частиною 1 статті 18 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XII) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV (далі - Дисциплінарний статут) на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, дотримуватися норм професійної та службової етики, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У відповідності до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За приписами частини 1 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 року №541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно підпункту 2.2.1 пункту 2.2 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі: невиконання або неналежного виконання особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Міністр внутрішніх справ України має право призначати службові розслідування за всіма підставами та відносно всіх осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (пункти 3.1 Інструкції).

Згідно пунктів 5.2-5.4 Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Згідно положень статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судами встановлено, що підставою для звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ слугували матеріали службового розслідування, якими встановлено, що позивач, перебуваючи на посаді начальника Білозерського МВ, не здійснював контроль за діяльністю підлеглих, не виконував службових обов'язків, що призвело до численних фактів зберігання наркотичних засобів на території підрозділу (т.1, а. с.211).

У Висновку службового розслідування від 29 серпня 2014 року зазначено, що за вказаним фактом 22 серпня 2014 року відкрито кримінальне провадження № 0001569 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України.

Врахувавши встановлені обставини справи, суди дійшли обґрунтованого висновку, що викладені у Висновку службового розслідування від 29 серпня 2014 року факти щодо можливого порушення позивачем дисципліни, а саме: не здійснення контролю за діяльністю підлеглих, не виконання службових обов'язків, що призвело до численних фактів зберігання наркотичних засобів на території підрозділу не можуть бути достатньою підставою для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності у вигляді звільнення.

Відповідачами всупереч вимогам статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надано доказів на підтвердження наведених у Висновку службового розслідування фактів вчинення позивачем будь-якого правопорушення.

Висновки відповідачів щодо порушення позивачем службової дисципліни і визначення такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення, ґрунтується лише на обставинах, викладених у Висновку службового розслідування від 29 серпня 2014 року, однак обставини, які встановлені службовим розслідуванням, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Наявність відкритого за результатами службового розслідування кримінального провадження № 0001569 від 22 серпня 2014 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України («Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту») не є підтвердженням порушення позивачем дисципліни і не є підставою для притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та звільнення його зі служби за підпунктом «є» пункту 64 Положення.

Крім того, судами встановлено, що постановою слідчого управління прокуратури Донецької області від 30 березня 2015 року закрито кримінальне провадження № 0000058 від 6 лютого 2015 року у зв'язку з відсутністю у діях співробітників Добропільського МВ, зокрема, ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 КК України «Службова недбалість».

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачами не доведено правомірність прийняття оскаржуваних наказів про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Білозерського міського відділення міліції Добропільського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог та скасування наказів МВС України від 29 серпня 2014 року № 963 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дзержинського МВ, Добропільського МВ, Красноармійського МВ, УДАІ ГУМВС, НДКЦ при ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці» та МВС України від 29 серпня 2014 року № 1720 «По особовому складу» в частині що стосуються позивача.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 3 березня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.