Справа № 2а/0614/1888/11
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/0614/1888/11
Головуючий у 1-й інстанції: Міхненко С.Д.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" січня 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "31" травня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 31 травня 2011 року визнано протиправною відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області щодо здійснення перерахунку та сплати ОСОБА_4 за період з 05.11.2010 року по 31.03.2011 року пенсійних та соціальних виплат в менших розмірах, ніж передбачено ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 6 Закону України "Про соціальних захист дітей війни".

Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 за період з 05.11.2010 року по 31.03.2011 року:

- підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює одній мінімальній заробітній платі щомісячно, з урахуванням проведених виплат;

- щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Постанову звернуто до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, а також є потерпілим від аварії на ЧАЄС 4-ї категорії.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення - зоні посиленого радіоекологічного контролю проводиться доплата до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Всупереч ст. ст.39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу вказані доплати виплачувалися у фіксованому розмірі, відповідно до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року, а не в кратному відношенні до мінімальної пенсії за віком, як того вимагають вказані Закони.

З огляду на те, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закон України "Про соціальний захист дітей війни" мають вищу юридичну силу по відношенню до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року відповідач неправомірно виплачував доплати до пенсії та додаткову пенсію в менших розмірах, ніж це передбачено зазначеними Законами.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати, як величину кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри такої доплати в твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що при розрахунку вказаного виду додаткової пенсії не застосовуються положення ст.28 Закону України «Про загальнообовзкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано, частково задовольнив позовні вимоги позивача.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, постанови суду, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, виконуються негайно - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, постанова суду в частині допуску до негайного виконання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 201, 205, 207, 212 та 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 31 травня 2011 року в частині допуску до негайного виконання змінити.

Допустити до негайного виконання постанову Малинського районного суду Житомирської області від 31 травня 2011 року в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 2-й провулок Пролетарський,5,м.Малин,Житомирська область,11602

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12а,м. Малин,Житомирська область,11601