Справа № 2а-2015/11/1370
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/29984/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:
головуючого Ланченко Л.В.

суддів Бившевої Л.І.

Пилипчук Н.Г.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника відповідача Шевченка П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби

на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012

у справі №2а-2015/11/1370 (№49970/11)

за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова

до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення податкового боргу в сумі 298606, 91 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2011 позов задоволено повністю. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 до бюджету податковий борг в сумі 298606,91 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2011 скасовано, позовну заяву Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова до військової частини НОМЕР_1 про стягнення податкового боргу залишено без розгляду.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем заявлено позов про стягнення з військової частини НОМЕР_1 заборгованості в розмірі 298606,91 грн. по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, виникнення якої обумовлено податковими повідомленнями-рішеннями №/1 від 19.01.2006, №/0 від 04.11.2009, №/0 від 18.06.2010, розрахунком податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів на 2010 рік, 2478,91 грн. несплаченої пені.

Податкове повідомлення-рішення №/1 від 19.01.2006, яким відповідачу визначено суму податкового зобов?язання за платежем податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 295061,04 грн. було предметом судового оскарження. Постановою Господарського суду Львівської області від 04.12.2008 в задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 відмовлено повністю. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2010 рішення суду першої інстанції скасовано в частині позовних вимог про скасування п.3.4 акту перевірки з закриттям провадження у справі в цій частині, в решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

За підтвердження розміру податкового боргу та відсутності доказів його погашення платником податків в добровільному порядку, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, та залишаючи позов без розгляду, обґрунтовував свої висновки тим, що подання позову 22.02.2011 здійснено податковим органом поза межами шестимісячного строку встановленого для звернення до суду ст.99 КАС України в редакції Закону №2453-УІ від 07.07.2010, за відсутності доказів наявності поважних причин, що зумовили його пропуск.

Однак, судова колегія не може погодитись з висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» було внесено зміни до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, які набули чинності з 30 липня 2010 року.

Згідно із зазначеними змінами загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, визначений частиною другою статті 99 цього Кодексу, зменшено з одного року до шести місяців.

Судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що для пред`явлення податковими органами позовів про стягнення податкового боргу з платників податків спеціальних строків Кодексом адміністративного суду України не було передбачено. Позовні вимоги органів державної податкової служби України про стягнення податкового боргу з платників податків повинні були пред`являтися протягом шести місяців з дня виникнення права на стягнення податкового боргу.

Разом з тим, право на стягнення податкового боргу виникає після надіслання (вручення) контролюючим органом першої та другої податкових вимог платникові податків. Відносини, що виникають у процесі надіслання (вручення) податкових вимог платникові податків регулюються пунктом 6.2 статті 6 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». При цьому обставини, з настанням яких податкова вимога вважається надісланою (врученою) особі, визначені підпунктом 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 цього Закону.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

Саме після настання зазначених у підпункті 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 вищезазначеного Закону обставин та з урахуванням строку, передбаченого підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 цього Закону, виникає право на звернення контролюючого органу із позовом про стягнення податкового боргу. Відповідно, з цього моменту починається перебіг строку звернення контролюючого органу з відповідним позовом до адміністративного суду, визначеного частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду апеляційної інстанції не дає підстав для висновку про врахування судом вищезазначених норм при визначенні початку перебігу строку на звернення податкового органу з позовом про стягнення податкового боргу, у зв?язку з чим рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до цього ж суду на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Л.І.Бившева

Н.Г.Пилипчук