Справа № 819/2618/13-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2618/13-a

04 грудня 2013 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Білоус І.О.

При секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, про визнання протиправною дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Оболонського районного центру зайнятості про визнання протиправними дії та скасування акту № 344 від 30.08.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2013 р. Оболонським районним центром зайнятості було складено акт № 344, яким здійснено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Ним встановлено, що з 21.08.2012 р. по 31.12.2012 р. Позивач надавав послуги згідно з договором від 21.08.2012 р. між ним та ТзОВ «Колекторська компанія «Вердикт» про надання послуг, відповідно до якого ОСОБА_1 нараховано та виплачено дохід в сумі 181,18 грн., що підтверджується формою №1 ДФ за 4 кв. 2012 р.

Позивач стверджує, що не укладав даний договір та не отримував вищевказаний дохід. Вважає що кошти ТзОВ «Колекторська компанія «Вердикт» перерахувало помилково і безпідставно. Крім того акти приймання-передачі послуг від 30.11.2012 р. та від 31.12.2012 р. ним не складалися та не підписувались, а про їх існування Позивачу стало відомо із змісту оскаржуваного акту № 344 від 30.08.2013 р. Вважає, що його твердження про не підписання актів приймання-передачі послуг можуть підтвердити оригінали самих же актів, які, на його думку, знаходяться в Оболонському районному центрі зайнятості.

Крім того, Позивач зазначає що розслідування страхових випадків, що оформлялись Актом № 344 від 30.08.2013 р. здійснюється на підставі Рішення керівника центру зайнятості щодо проведення перевірки а також за фактом надходження (під час перебування Позивача на обліку як безробітного) до центру зайнятості інформації від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Таких відомостей в Акті № 344 немає, натомість підставою проведення перевірки зазначено: розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення згідно з запитом Тернопільського МРЦЗ від 30.07.13р. № 04/66/3986 (звірка з ДПС). Отже акт № 344 складено працівником Оболонського районного центру зайнятості м. Києва без достатньої на те підстави.

Враховуючи вищенаведене, Позивач вважає, що актом № 344 від 30.08.2013 року порушено його права та інтереси, його складено безпідставно, з порушенням законодавства, тому просить його скасувати.

Позивач у судовому засіданні позові вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити враховуючи вищезазначені підстави.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. На адресу суду від Київського міського центру зайнятості надійшло заперечення на позову заяву, в якому зазначено, що Оболонський районний центр зайнятості є підрозділом Київського міського центру зайнятості, без статусу юридичної особи, тому, відповідно до ст.ст. 48,50 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) просить замінити відповідача на належного - Київський міський центр зайнятості, оскільки Оболонський районний центр зайнятості не може бути стороною в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 03.12.2013 р. без виходу до нарадчої кімнати, в порядку, передбаченому ч.1 ст. 52 КАС України, за згодою позивача здійснено заміну неналежного відповідача з Оболонського районного центру зайнятості на належного - Київський міський центр зайнятості.

У заперечені відповідач вказує, що 12.08.2013 р. Тернопільський МЦЗ звернувся з листом до Оболонського РЦЗ, яким ініціювалось проведення розслідування страхового випадку щодо ОСОБА_1 за результатами звірки з базою даних з ДПС.

Враховуючи, те що ТзОВ «Колектроська компанія «Вердикт», де працював ОСОБА_1, зареєстроване в Оболонському районі м. Києва, Тернопільський МРЦЗ звернувся за територіальністю до Київського МЦЗ для проведення звірки інформації про отримання доходу Позивачем з документами, що знаходяться безпосередньо у роботодавця, за результатами якої складено Акт № 344 від 30.08.2013 року.

Відповідач зазначив, що для проведення звірки документи не вилучаються, а лише предявляються підприємством посадовим особам, що її проводять та на їх вимогу надаються лише копії, тому у відповідача є лише копії додатків до акту № 344 від 30.08.2013 р.

Вважає, що всі дії та заходи Оболонського РЦЗ та його посадових осіб правомірні та ґрунтуються на чинному законодавстві, тому вимоги Позивача до задоволення не підлягають.

Судом в ході розгляду справи, за результатами розгляду відповідного клопотання від 18.112013 р. залучено в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Тернопільський міськрайонний центр зайнятості.

У судовому засіданні представник третьої особи подав заперечення в якому вказав, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Тернопільському МЦЗ, отримав статус безробітного та отримав допомогу по безробіттю за період з 23.08.2012 р. по 08.01.2013 р. у сумі 7 796,19 грн.

Згідно наказу від 04.06.2013 р. № 116 "Д", начальника відділу взаємодії з роботодавцями зобов'язано забезпечити перевірку розбіжностей, які виявлені між даними ДПА та даними, пред'явленими в центр зайнятості особами, які перебувають на обліку як безробітні, безпосередньо у роботодавця щодо безробітних, в тому числі і щодо ОСОБА_1 відповідно до опрацьованої інформації Державної податкової служби про доходи осіб за 4 квартал 2012 р.

З метою перевірки обґрунтованості виявлених розбіжностей, Тернопільським МЦЗ надсилався запит до ТзОВ «Колекторська компанія «Вердикт» щодо підтвердження або спростування факту перебування у трудових відносинах ОСОБА_1, але у звязку з тим що відповіді на нього не отримано, до Київського МЦЗ надіслано лист щодо проведення розслідування страхових випадків.

В результаті опрацювання даних Державної податкової інспекції України про доходи осіб з'ясовано, що перебуваючи на обліку в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості ОСОБА_1 отримував допомогу по безробіттю і одночасно, надавав послуги ТзОВ «Колекторська компанія «Вердикт» згідно договору доручення від 21.08.2012 р. і отримував за це дохід. Зазначена інформація знайшла своє відображення в акті № 344 від 30.08.2013 р., складеному за результатами перевірки, проведеної Оболонським центром зайнятості, на підставі наказу від 04.06.2013 р. № 116 "Д" начальника відділу взаємодії з роботодавцями Тернопільського МЦЗ.

На підтвердження цього Представник третьої особи додав до матеріалів справи належним чином завірені копії документів саме: договір доручення від 21.08.2012 року акти приймання-передачі послуг від 30.11.2012 та від 31.21.2012 р., форма №1 ДФ за 4 кв. 2012 р., на підставі яких складено акт № 344 від 30.08.2013 р.,

25.09.2013 р. Тернопільським МЦЗ видано наказ № НТ130925 про прийняте рішення по особі: щодо повернення коштів з ОСОБА_1, у встановленому порядку відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Мінпраці та соціальної політики України від 20.11.2000 р. № 307 за період з 23.08.2012 р. по 08.01.2013 р. в сумі 7 796.19 грн.

Отже, на думку третьої особи, акт розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 344 від 30.08.2013 р. складено за наявності достатніх на те підстав.

В судовому засіданні представник третьої особи просить у задоволені позову відмовити. Вказує що Тернопільський МЦЗ, та відповідач діяли відповідно до законодавства, оскаржуваний акт № 344 прийнято правомірно.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості 16.08.2012 р. Статус безробітного йому надано 23.08.2012 року. За період з 23.08.2012 р. по 08.01.2013 р. позивач отримав допомогу по безробіттю в сумі 7 796,19 грн.

Згідно з витягом з наказів про прийняття рішення по ОСОБА_1 (а. с. 66) останнього знято з обліку (Наказ від 09.01.2013 р. № НТ130109) та припинено з 08.01.2013 р. виплату допомоги по безробіттю у звязку з поданням безробітнім письмової заяви про відмову від послуг.

В ході виконання Порядку розслідування страхових випадків обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затверджені наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійні фонду України 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 р. за № 232/16248, 18 травня 2013 р. до центру зайнятості надійшли дані з Державної податкової інспекції про доходи ОСОБА_1 за IV квартал 2012 р.

На засіданні комісії з розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття 03.06.2013 р. було вирішено провести перевірку у роботодавця - ТзОВ «Колекторська компанія «Вердикт» щодо перебування у трудових відносинах з ОСОБА_1

Згідно наказу від 04.06.2013 р. № 116 "Д", начальника відділу взаємодії з роботодавцями зобов'язано забезпечити перевірку розбіжностей, які виявлені між даними ДПА та даними, пред'явленими в центр зайнятості особами, які перебувають на обліку як безробітні, безпосередньо у роботодавця щодо безробітних, в тому числі і щодо ОСОБА_1 відповідно до опрацьованої інформації Державної податкової служби про доходи осіб за 4 квартал 2012 р.

30.07.2013 р., на виконання вищезазначеного наказу Тернопільським МЦЗ до Київського МЦЗ надіслано лист щодо проведення розслідування страхових випадків для зясування характеру і періоду перебування у трудових відносинах, а також інформації про доходи, отримані Позивачем у період перебування на обліку, як безробітного.

В результаті опрацювання даних Державної податкової інспекції України про доходи осіб з'ясовано, що перебуваючи на обліку в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості ОСОБА_1 отримував допомогу по безробіттю і одночасно, надавав послуги ТзОВ «Колекторська компанія «Вердикт» згідно договору доручення від 21.08.2012 р. і отримував за це дохід. Зазначена інформація знайшла своє відображення в акті № 344 від 30.08.2013 р., складеному за результатами перевірки, проведеної Оболонським центром зайнятості, на підставі наказу від 04.06.2013 р. № 116 "Д" начальника відділу взаємодії з роботодавцями Тернопільського МЦЗ. До акту Відповідачем додано договір доручення від 21.08.2012 року акти приймання-передачі послуг від 30.11.2012 та від 31.21.2012 р., форма №1 ДФ за 4 кв. 2012 р.

На підставі наведених вище обставин, Тернопільським МЦЗ прийнято наказ від 25.09.2013 р. № НТ130925 про повернення коштів, виплачених ОСОБА_1 за період з 23.08.2012 р. по 08.01.2013 р. в розмірі 7796,19 грн., та направлено відповідачу претензійний лист від 10.10.2013 року № 08/5879 про повернення коштів (а. с. 68).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про зайнятість» від 01.03.1991 року, № 803-XII з змінами і доповненнями (далі Закон № 803-XII) для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості.

Серед іншого, державна служба зайнятості реєструє безробітних і подає їм у межах своєї компетенції допомогу, в т. ч. і грошову; та має право в установленому законодавством порядку подавати громадянам допомогу по безробіттю та матеріальну допомогу по безробіттю, припиняти і відкладати їх виплати ( абз. 9 п. 1, абз. 9 п. 2 ст. 19 Закону № 803-XII).

Безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи (ст. 2 Закону № 803-XII).

Ч. 1 ст. 6 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р., № 1533-III з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 1533-III) визначено, що право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Ст. 7 цього ж Закону визначає, що видами забезпечення за цим Законом, серед іншого, є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Розмір допомоги по безробіттю визначений у ст. 23 цього Закону.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 31 Закону № 1533-III виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі подання письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону № 1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у т. ч. одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу передбачений Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 р. № 307 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 р. за № 915/5136 (далі Порядок № 307).

Якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою (пункт 6.14 Порядку № 307).

Відповідно до пунктів 2, 4, 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/16248 (далі Порядок № 60/62), розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили, відповідно до пункту 5 Порядку № 60/62.

Аналізуючи відповідність правової поведінки відповідача у спірних правовідносинах вимогам зазначених вище норм законодавчих актів, якими врегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відповідність його дій щодо складання акту № 344 від 30.08.2013 р. порядку і способу, встановленому нормами Закону № 803-XII, Закону № 1533-ІІІ, Порядку № 60/62, та, відповідно - про відсутність підстав для визнання протиправними таких дій.

При цьому, суд оцінює критично оцінює твердження Позивача про те що ним не підписувались акти приймання-передачі послуг від 30.11.2012 року (а. с. 61) та від 31.21.2012 року (а. с. 62) з наступних підстав.

Ч. 3 ст. 45 Закону № 803-XII встановлено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на безробітного.

Відповідно, як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується сторонами, в порушення зазначеної вище норми Закону № 803-XII, Позивачем при поданні даних і документів в Тернопільський МЦЗ не було повідомлено про те, що він перебуває в договірних правовідносинах із ТОВ «Колекторська компанія »Вердикт», з якою укладено договір доручення від 21.08.2012 р., та відповідно до якого він отримав дохід, що підтверджується довідкою № 1ДФ за 4 кв. 2012 р. (а. с. 63). Тобто, факт порушення ним вимог ч. 3 ст. 45 Закону № 803-XII доведений в судовому засіданні належними та допустимими доказами, та посилання Позивача на то, що ним не підписувались акти приймання-передачі послуг від 30.11.2012 р. та від 31.21.2012 р. (а. с. 62) ніяким чином не спростовує неправомірність його поведінки у спірних правовідносинах, та відповідно - не свідчить про наявність порушень у діях Відповідача щодо складання акту № 344 від 30.08.2013 р.

Судом також встановлено, що відповідно до встановлених обставин справи, між сторонами виник спір щодо законності дій відповідача складанню акут № 344 від 30.08.2013 р. та включення до нього відомостей про наявність порушень, які оскаржуються позивачем. Проте, позивач не навів підстав, які вказують на протиправність дій відповідача.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та зі змісту позовних вимог, Позивачем фактично оскаржуються встановлені актом порушення, викладені в ньому, отже, по суті позовних вимог оскаржується акт ревізії щодо встановлених проведеною ревізією порушень. Вказаний акт ревізії не є рішенням органу владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України, висновки якого не зобов"язують позивача до вчинення обов"язкових дій. Даний акт є підставою для посадової особи щодо прийняття відповідного рішення, яке є обов"язковою до виконання та породжує певні обов"язки для особи відносно якої його винесено. При оскарженні відповідного рішення перевіряється його законність та наявність порушень встановлених в акті, який є підставою для його прийняття. В даних правовідносинах позивачаем оскаржується відомості, викладені в акті щодо встановлених правопорушень, які не являються рішенням органу владних повноважень та не породжують для позивача певних прав чи обов"язків.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність порушень у діях Відповідача щодо складання акту № 344 від 30.08.2013 р., та відповідно про відсутність підстав для задоволення заявлених Позивачем вимог щодо визнання оскаржуваних дій протиправними.

Ст.11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють не лише чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані.

Таким чином, сукупність вищенаведених встановлених обставин підтверджених в судовому засіданні належними та допустимими доказами, дає суду підстави із врахуванням критеріїв оцінювання дій субєкта владних повноважень, які містяться у ч. 3 ст. 2 КАС України, визнати позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними матеріалами справи, і такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 09.12.2013 року.

Суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.