Справа № 826/15784/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 листопада 2015 року № 826/15784/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів Кобилянського К.М., Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

визнати дії Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо відмови зарахувати позивачу до стажу державної служби період роботи в Українському виробничому тресті по тарі «Укрпромтара» і Українському виробничому об'єднанні «Укртара» та компенсувати невикористаних 45 днів додаткової відпустки за стаж державної служби протиправними;

зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України зарахувати позивачу до стажу державної служби період роботи в Українському виробничому тресті по тарі «Укрпромтара» і Українському виробничому об'єднанні «Укртара» (10 вересня 1982 року по 20 серпня 1991 року);

зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України виплатити компенсацію за невикористані 15 календарних днів щорічної додаткової відпустки за стаж державної служби за період роботи з 25 січня 2012 року по 24 січня 2013 року, 15 календарних днів щорічної додаткової відпустки за стаж державної служби за період роботи з 25 січня 2013 року по 24 січня 2014 року та 15 календарних днів щорічної додаткової відпустки за стаж державної служби за період роботи з 25 січня 2014 року по 01 грудня 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/15784/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 03 вересня 2015 року.

Сторони участі уповноважених представників у судове засідання 03 вересня 2015 року не забезпечили, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. У зв'язку з неявкою сторін розгляд справи судом відкладений на 24 вересня 2015 року.

У судовому засіданні 24 вересня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його, представник відповідача заперечив проти позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що Міністерство промислової політики України реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2014 року № 94 «Про реорганізацію Міністерства промислової політики України».

Наказом Міністерства промислової політики України від 24 листопада 2014 року № 387к ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності 01 грудня 2014 року за переведенням до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відповідно до пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України з переведенням 24 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 22.08.2013 по 21.08.2014, 9 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 22.08.2014 по 01.12.2014, 15 календарних днів щорічної основної відпустки за стаж державної служби за період роботи з 25.01.2012 по 24.01.2013, 15 календарних днів щорічної основної відпустки за стаж державної служби за період роботи з 25.01.2013 по 24.01.2014 та 15 календарних днів щорічної основної відпустки за стаж державної служби за період роботи з 25.01.2014 по 01.12.2014.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 грудня 2014 року № 1583-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності апарату Міністерства управління бухгалтерського обліку та звітності департаменту фінансової роботи та господарського забезпечення за переведенням з Міністерства промислової політики України з посадовим окладом згідно зі штатним розписом з 2 грудня 2014 року, як таку, що була зарахована до кадрового резерву Міністерства, на період відпустки по вагітності та пологах ОСОБА_3 Має 9 ранг державного службовця та стаж державної служби 12 р. 9 м. 6 д.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 21 травня 2015 року № 1180-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності апарату Міністерства управління бухгалтерського обліку та звітності департаменту фінансової роботи та господарського забезпечення 25 травня 2015 року у зв'язку зі скороченням посади, пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Одночасно, вказаним наказом визначено Департаменту роботи та господарського забезпечення виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку та компенсацію за 4 календарні дні щорічної відпустки за період роботи з 02.12.2014 по 25.05.2015, за 7 календарних днів щорічної відпустки, невикористаної в Міністерстві промислової політики України.

29 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України із заявою щодо компенсації за невикористані 45 днів додаткової відпустки за стаж державної служби.

Листом від 03 липня 2015 року № 2201-28/21639-09, відповідач повідомив позивача, що при призначенні останньої на роботу до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з Міністерство промислової політики України, відповідачем здійснено перерахунок стажу державної служби і період роботи в Українському виробничому об'єднанні по тарі «Укртара» до стажу державної служби не зараховано.

Вказане рішення обґрунтовано відповідачем тим, що відповідно до додатку «Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби» до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів у об'єднаннях, створених на базі головних управлінь міністерств та відомств відповідно до рішень Уряду.

У свою чергу, як зазначено позивачем, до стажу державної служби, стаж роботи в Українському виробничому тресті по тарі «Укрпромтара», відповідачем також не зараховано.

Так, позивач не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позов для захисту свої прав та законних інтересів.

Згідно статті 1 Закону України «Про державну службу», «державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження».

Посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій» (стаття 2 Закону України «Про державну службу»).

Порядок обчислення стажу державної служи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі по тексту - Порядок № 283).

Згідно пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Так, відповідно до Переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, зокрема у всесоюзних і республіканських промислових об'єднань та об'єднання, створені на базі головних управлінь міністерств і відомств відповідно до рішень Уряду.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Державним службовцям, які мають стаж роботи в державних органах понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю до 15 календарних днів. Порядок і умови надання додаткових оплачуваних відпусток встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1994 № 250 «Про порядок і умови надання державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування додаткових оплачуваних відпусток», державним службовцям які мають стаж державної служби понад 10 років, посадовим особам місцевого самоврядування, які мають стаж служби в цих органах понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 5 календарних днів, а починаючи з 11-го року ця відпустка збільшується на 2 календарних дні за кожний наступний рік. Тривалість додаткової оплачуваної відпустки не може перевищувати 15 календарних днів.

Як зазначено відповідачем та не заперечується позивачем, при призначенні ОСОБА_1 на роботу до Міністерство промислової політики України, стаж державної служби останньої становив 3 роки 7 місяців 25 днів.

Також відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 працювала в Міністерстві промислової політики України з 22.08.2005 по 01.12.2014, та в Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України з 02.12.2014 по 25.05.2015.

Тобто, за вказаний період позивач має право на 5 календарних днів додаткової відпустки за стаж державної служби за період з 27.12.2011 по 26.12.2014, 7 календарних днів за період з 27.12.2013 по 26.12.2014 та 11 календарних днів за період з 26.12.2014 по 27.12.2015.

У 2007 році за поданою позивачем заявою та за пропозицією робочої групи щодо обрахування стажу державної служби та наукової роботи державних службовців апарату Міністерства промислової політики України було переобчислено стаж державної служби позивача і встановлено, що станом на 25.01.2007 року він складає 14 років 8 днів.

Однак, при призначенні позивача на роботу до Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України за переведенням з Міністерства промислової політики України, відповідачем здійснено розрахунок стажу з виключенням безпідставно переобчисленого стажу, наданого Міністерства промислової політики України та Агентством держмайна України (правонаступник Мінполітики в період 2010-2012 роках), а саме додаткові відпустки за період з 2008 року по 2014 рік, всього на 73 календарні дні, у зв'язку з відсутністю, в особовій справі позивача, документів про те, що Український виробничий трест по тарі «Укрпромтара» та Українське виробниче об'єднання «Укртара», період роботи в якому, було зараховано до стажу позивача Міністерством промислової політики України, створений на підставі відповідного рішення Уряду.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_1, відповідно до наказу від 10 вересня 1982 року № 193-к, остання призначена на посаду бухгалтера - ревізора контрольно-інспекторського ревізійного відділу Українського Республіканського виробничого тресту «Украпромтара».

Згідно наказу Держпостачу від 31 березня 1987 року № 120 Український Республіканський виробничий трест «Украпромтара» перейменовано в Українське виробниче об'єднання «Укртара».

Наказом від 05травня 1989 року ОСОБА_1 призначена на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії Українського виробничого об'єднання «Укртара».

Відповідно до наказу Мінекономіки України від 20 серпня 1991 року № 12 Українське виробниче об'єднання «Укртара» перейменовано в Український Державний Республіканський концерн по виготовленню та постачанню тари «Укртара».

Крім того, згідно наказу Держкомресурсів України від 09 вересня 1993 року № 296, Український Державний Республіканський концерн по виготовленню та постачанню тари «Укртара» перейменовано в Українське Державне виробничо-комерційне підприємство «Укрсервіспак».

Вказана інформація підтверджується довідкою Українського державного виробничо-комерційного підприємства по виготовленню та постачанню тари «Концерн Укртара» від 20 листопада 2006 року № 30.

Відповідно до пункту 1 Загального положення про всесоюзне і республіканське промислові обєднання, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 02.03.1973 (далі - Загальне положення), всесоюзні та республіканські промислові об'єднання були єдиним виробничо-господарським комплексом, який складався з промислових підприємств, науково-дослідних, конструкторських, технологічних організацій та інших підприємств та організацій, що підпорядковувалися міністерствам (відомствам). Управління обєднання несло відповідальність за стан та розвиток виробничо-господарського комплексу.

У галузі матеріально-технічного постачання народного господарства республіки центральним союзно-республіканським органом державного управління був Державний комітет Української РСР по матеріально-технічному постачанню, який здійснював керівництво галуззю безпосередньо або через відповідні територіальні органи (постанова Ради Міністрів УРСР від 12.02.1980 № 91).

Таким чином, зазначені обєднання займались розвитком відповідного виробничо-господарського комплексу з підпорядкуванням певним державним органам, а не здійснювали функції і завдання держави у відповідній галузі управління, як органи державного управління, і відповідно не були наділені державно-владними повноваженнями.

Відповідно до пункту 2 Загального положення обєднання діяло на основі господарського розрахунку, забезпечувало повне відшкодування витрат на виробництво продукції, включаючи витрати на проектні, конструкторські та наукові роботи, на утримання апарату управління тощо. Тобто, працівники обєднання, у тому числі тресту «Укрпромтара», в якому працював позивач, отримували заробітну плату за рахунок коштів, одержаних від госпрозрахункової діяльності, а не за рахунок державних коштів, що не відповідає вимогам статті 1 Закону України «Про державну службу».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2009 року № 22-а-24760/08.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби позивача періоду її роботи з 10 вересня 1982 року по 20 серпня 1991 року в Українському виробничому тресті по тарі «Укрпромтара» та Українському виробничому обєднанні «Укратара» та як наслідок виплати компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

судді: К.М. Кобилянський

А.Б. Федорчук