Справа № 2а-474
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-474
Головуючий у 1-й інстанції: Заполовський В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" січня 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "26" травня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2011 року позов задоволено: визнано дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області протиправними та зобов"язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 належної доплати до пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 37, 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 26.11. 2010 року (шестимісячний термін звернення до суду) по 26.05.2011 року (час звернення до суду), за виключенням фактично отриманих сум даних виплат за вказаний період.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, є пенсіонером, потерпілою від аварії на ЧАЄС 4-ї категорії, має статус дитини війни і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони посиленого радіологичного контролю.

Таким чином на ОСОБА_4 розповсюджуються пільги та соціальні гарантії, передбачені ст.1 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст.28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється ЗУ "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Всупереч ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії Пенсійним фондом виплачувалась відповідно до Постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530.

Відповідач також на думку позивача виплачував кошти передбачені ст. ст. 37,39, 51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суми яких є значно нижчими, ніж це передбачено зазначеними статтями вказаного Закону, у зв'язку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав, порушених неправомірними діями відповідача.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.6 вищезазначеного Закону УПФУ не здійснено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується суми зазначених доплат згідно зі ст.39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою КМУ "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Базовою величиною, з якої розраховується сума додаткової пенсії згідно зі ст.51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та донарахування і виплати підвищення до пенсії, відповідно до ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", відповідачу слід керуватися розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачкою період, застосуванню підлягають саме статті 39,51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", а не постанови КМУ від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 03 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Тому позивач, відповідно до ст.ст. 39, 51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей", як непрацюючий пенсіонер і "дитина війни", має право отримувати доплату до пенсії як особі, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю та щомісячне підвищення до пенсії.

Щодо належності відповідача, то відповідно до ст.58 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. З даною нормою узгоджується Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах районах у містах, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України №8-2 від 30.04.2002 року, згідно якого управління Пенсійного фонду України в районах, містах районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 2.1 Положення визначено, що основним завданням ОСОБА_3 є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, таким чином, саме відповідач зобов"язаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, в перерахованому розмірі.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату сум, передбачених ст.ст.39, 51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Відповідно до п.2.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов"язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою КМ України №936 від 20.09.2005 року, розпорядником коштів, передбачених ст.37 Закону є управління праці та соціального захисту населення по місцю реєстрації громадян, отже виплати коштів за вказаною статтею проводяться саме зазначеними управліннями.

З огляду на вищевикладене, наведені Пенсійним фондом в апеляційній скарзі доводи, щодо протиправності покладення на них обов"язків зобов"язального характеру за ст.37 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є обгрунтованими, а тому постанова в цій частині підлягає скасуванню.

В іншій частині, постанова Ємільчинського районного суду є правильною, прийнятою з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212 та 254 КАСУкраїни, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2011 року в частині визнання дій ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області (щодо виплат за ст.37 Закону) протиправними та зобов"язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 належної доплату до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 26.11. 2010 року (шестимісячний термін звернення до суду) по 26.05.2011 року (час звернення до суду), за виключенням фактично отриманих сум даних виплат за вказаний період - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити ОСОБА_4 Олександривні в задоволенні зазначеної вимоги.

В іншій частині, постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с.Мокляки,Ємільчинський район, Житомирська область,11240

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області вул. Леніна, 45,смт. Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11200