Справа № 816/3423/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3423/15
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача 1.Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Полтавській області 2. Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області
про скасування рішення та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року на адресу Полтавського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі УМВС України в ПО, відповідач-1), Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі Кременчуцький РВ УМВС України в ПО, відповідач-2) про скасування рішення та поновлення на роботі, а саме просить позивач:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 03.06.2015 начальника Управління кадрового забезпечення УМСВ України в ПО ОСОБА_2 про відмову в поновленні ОСОБА_1 на роботі в органах внутрішніх справ України на посаді дільничного інспектора міліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції Кременчуцького РВ УМВС в ПО.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом УМВС України в ПО від 19 березня 2014 року №247 о/с "Про скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Кременчуцького РВ", реалізованого наказом УМВС України в ПО від 25 квітня 2014 року №150 о/с "По особовому складу", ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України. Підставами для звільнення позивача з органів внутрішніх справ стали результати службового розслідування, проведеного у звязку із відкриттям 12.03.2014 кримінального провадження № 0000050 за статтею 368 Кримінального кодексу України. За твердженням позивача, обставини, зазначені у висновках службового розслідування, що слугували підставою для звільнення позивача, спростовані постановою слідчого прокуратури Полтавської області про закриття кримінального провадження та постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області про закриття адміністративного провадження. На підставі зазначеного позивач звернувся до УМВС України в ПО із заявою про поновлення в органах внутрішніх справ.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідач-1 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання від 30.10.2015 № 36/458 про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач-2 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання від 02.11.2015 № 11/9409 про розгляд справи без участі його представника.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з травня 1996 року по квітень 2014 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Пунктом 1 наказу УМВС України в ПО від 19 березня 2014 року №247 о/с "Про скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Кременчуцького РВ" за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Кременчуцького РВ капітана міліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (а.с. 12-15).

Даний наказ реалізовано наказом УМВС України в Полтавській області від 25 квітня 2014 року №150 о/с "По особовому складу", яким дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Кременчуцького РВ УМВС України в ПО капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у запас за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) (а.с. 11).

Підставами для звільнення позивача з органів внутрішніх справ стали результати службового розслідування, проведеного у звязку із відкриттям 12.03.2014 кримінального провадження № 0000050 за статтею 368 Кримінального кодексу України.

Проте 26.05.2014 постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-5 КУаП України закрито у звязку з відсутністю складу правопорушення та направлено справу № 524/3648/14-п разом із матеріалами кримінального провадження № 0000050 прокурору Полтавської області для організації подальшого розслідування (а.с. 19).

28.07.2014 старшим слідчим прокуратури слідчого відділу прокуратури Полтавської області винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000050 від 12.03.2015 у звязку з малозначністю діяння, вчиненого ОСОБА_1 (а.с. 17-18).

06.10.2014 постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-5 КУаП України закрито у звязку з наявністю за тим же самим фактом щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення за статтею 172-5 КУаП України (а.с. 20-21).

З урахуванням викладених обставин 05.05.2015 позивач звернувся до начальника УМВС України в ПО із заявою про поновлення в органах МВС (а.с. 9).

За результатами розгляду заяви від 05.05.2015 на адресу відповідача направлено лист начальника Управління кадрового забезпечення УМВС України в ПО від 03.06.2015 вих. № 1/7-Г-224, у якому зазначено, що прийняття постанови від 28.07.2014 про закриття кримінального провадження № 0000050 у звязку з малозначністю діяння, вчиненого ОСОБА_1, та винесення постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.10.2014 про закриття адміністративного провадження згідно з Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 460-VI, не є підставою для перегляду раніше прийнятого рішення про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР 29.07.1991 (надалі Положення ) /а.с. 8/.

Позивач не погодився із вказаною відповіддю та оскаржив її до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Суд зазначає, що лист-відповідь від 03.06.2015 вих. № 1/7-Г-224 не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки є документом, який містить певні відомості та не породжує для позивача правових наслідків, отже, не є правовим актом індивідуальної дії та не може бути визнаним протиправним і скасованим у порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд також не вбачає підстав для задоволення позову в частині поновлення на роботі позивача на посаді дільничного інспектора міліції Кременчуцького РВ УМВС в ПО з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відовідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Отже, з огляду на вищевикладене лише після встановлення судом відсутності підстав для звільнення працівника, скасування відповідного наказу про звільнення працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до Полтавського окружного адміністративного суд з адміністративним позовом про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 у справі № 816/4419/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014, адміністративний позов залишено без розгляду (а.с. 27-31).

Отже, на час розгляду справи № 816/3423/15 накази від 19 березня 2014 року № 247 о/с та від 25 квітня 2014 року №150 о/с не скасовані у встановленому законом порядку та є дійсними (а.с. 27-31).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про скасування рішення та поновлення на роботі відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна