Справа № 825/3229/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3229/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Господарського суду Чернігівської області третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області про проведення перерахунку заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції суперечить матеріальним та процесуальним нормам права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює в Господарському суді Чернігівської області на посаді секретаря судового засідання з 06.09.2010 та має посадовий оклад за період з жовтня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 1218,00 грн., що підтверджується довідкою від 03.09.2015 № 06-23/1542/15 (а. с. 9).

Не погоджуючись з розміром посадового окладу, з якого була розрахована заробітна плата, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому просить зобов'язати Господарський суд Чернігівської області здійснити перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 по 27.03.2015 відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014) та за період з 28.03.2015 по день прийняття судового рішення відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються незалежно від розміру посадового окладу (щомісячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, ранг, тощо).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що здійснення нарахування та виплати заробітної плати позивачу виходячи з розміру посадового окладу в 1218,00 грн. здійснено відповідно до норм закону, що регулює оплату праці працівників апаратів судів, зокрема: Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Закону України «Про державну службу" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

За змістом ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995 (далі - Закон № 108/95-ВР) джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та інших джерел.

Стаття 13 Закону № 108/95-ВР визначає, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додаток 47 до постанови).

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 482 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету» встановлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

З ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» вбачається, що мінімальна заробітна плата у 2014 році та до 01 вересня 2015 року встановлена у місячному розмірі - 1218 грн.

Підпунктом пп.59 п.5 Розділу XII Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) доповнено ч.1 ст.144 Закону № 2453-VI абзацом другим такого змісту: «При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.»

Відповідно до абз.2 п.1 Розділу XII Закону № 1697-VII, пункт 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Так, Закон № 1697-VII було опубліковано в газеті «Голос України» від 25.10.2014 № 206 (5959), тобто пп.59 п.5 Розділу XII названого закону набрав чинності 26.10.2014.

Водночас, згідно пп.пп. 1, 2 п.13 Розділу XIIІ Закону № 1697-VII, Кабінету Міністрів України доручено:

- у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

- у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», норми і положення частини першої статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., № 41 - 42, ст. 529; 2010 р., № 43, ст. 529; 2010 р., № 44 - 45) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015, який набрав чинності 29.03.2015, абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону № 2453-VI викладено у наступній редакції: «При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців».

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» № 217-VIII від 02.03.2015), норми і положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., № 41 - 42, ст. 529; 2010 р., № 43, ст. 529; 2010 р., № 44 - 45) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування

Відповідно до ч. 1 ст. 145 Закону № 2453-VI (в редакції закону від 12.02.2015 № 192-VIII), ч. 1 ст.142 Закону № 2453-VI (в редакції до внесення змін законом від 12.02.2015 № 192-VIII) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у відповідному розмірі.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що здійснення нарахування та виплати заробітної плати позивачу виходячи з розміру посадового окладу в 1218 грн. здійснено відповідно до норм закону, що регулює оплату праці працівників апаратів судів, зокрема: Законів України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік», «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Колегія суддів звертає увагу на те, що у діях відповідача відсутня протиправність відмови в здійсненні перерахунку та виплаті заробітної плати позивачу, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 по 27.03.2015 відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014) та за період з 28.03.2015 по день прийняття судового рішення відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються незалежно від розміру посадового окладу (щомісячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, ранг, тощо).

В апеляційній скарзі позивач звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.147 Закону № 2453-VI, розмір заробітної плати працівників апаратів судів, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом.

Колегія суддів наголошує на тому, що ч.1 ст.147 Закону № 2453-VI визначає розмір посадового окладу працівників апарату суду, але разом з цим, Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», як спеціальний Закон, який регулює бюджетні відносини, у тому числі і питання заробітної плати працівників апарату суду, як таких, що фінансуються з державного бюджету, встановлює повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівників апарату суду.

Також, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року по справі «Кечко проти України» (заява №63134/00), рішення Верховного Суду України у справах за позовами працівників апаратів судів (постанови від 22.06.2010 по справі № 21-399во10, від 07.12.2012 по справі № 21-977во10 від 03.12.2010 по справі № 21-44а10), Вищого адміністративного суду України (ухвали від 28.11.2013 по справі № К-10021/10, від 09.10.2013 по справі № К-10879/10-с, від 30.05.2013 по справі № К-34251/10), говорить про те, що скорочення, недостатнє фінансування бюджетних асигнувань, тимчасова відсутність видатків не може бути підставою для відмови у виплаті заробітної плати.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що відсутність бюджетного фінансування не є єдиною підставою для відмови у задоволенні позову, що розглядається, оскільки з урахуванням наведених вище норм, відсутність відповідного акту Кабінету Міністрів України також унеможливлює виплату заробітної плати у визначеному Законом № 2453-VI розмірі.

Так, Кабінетом Міністрів України тільки 02.09.2015 приведено у відповідність вимогам Закону № 2453-VI постанову Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», у яку було внесено зміни, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» (набрала законної сили 09.09.2015).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя: Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.