Справа № 826/13197/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 листопада 2015 року № 826/13197/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, за участю третьої особи - Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України про визнання наказів незаконними, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, за участю третьої особи - Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України про визнання наказів незаконними, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи позовні вимоги тим, що оскаржувані накази є незаконними та таким, що порушують його права та підлягають скасуванню.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області №785 від 15.04.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Вишгородського РВ» в частині звільнення мене з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області и № 240 о/с від 08.05.2015 року «По особовому складу»;

- поновити ОСОБА_1 з 12.05.2015 року на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області;

- стягнути з Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, а саме з 12.05.2015 року по дату поновлення на службі;

- зобов'язати Вишгородський РВ ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок його заробітної плати в межах чинного законодавства та виплатити недоплачені кошти.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в обґрунтування заперечень зазначив, що на підставі висновку службового розслідування 15.04.2015 було видано дисциплінарний наказ Головного управління №785, яким за порушення службової дисципліни, яке виявилось у порушенні вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України в частині неухильного виконання наказів, начальників, ігнорування вимог Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органу внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, що призвело до створення конфліктної ситуації, старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_1 правомірно наказом від 08.05.2015 року №240 о/с звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідач-2 в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заперечень до суду не надав.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги, оскільки на даний час відсутнє рішення суду з приводу визнання члена ППО АП Вишгородського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, тобто немає підстав вважати ОСОБА_1 порушником вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справі України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органу внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155 та вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а тому недоцільно ставити питання щодо його звільнення з органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновків про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 15 серпня 1997 працював в органах внутрішніх справ України. В період з 23 січня 2015 року працював на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 15.04.2015 року №785 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Вишгородського РВ" за порушення службової дисципліни, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині неухильного виконання наказів начальників, ігнорування вимог Правил поведінки та професійної спілки осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року №155, вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, що призвело до створення конфліктної ситуації з гр. ОСОБА_2 і спричинення йому тілесних ушкоджень, старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Вишгородського РВ ГУ МВС у Київській області капітана міліції ОСОБА_1 вирішено звільнити з органів внутрішніх справ за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

На підставі наказу від 15.04.2015 року №785 Головним управлінням МВС України у Київській області прийнято наказ від 08.05.2015 року № 240 о/с «По особовому складу», яким звільнено за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_1 (М-104639), старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Вишгородського районного відділу, з 12.05.2015 року.

Незгода із звільненням зумовила звернення позивача до суду з метою захисту порушених прав з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (далі - Закон N 3460-IV).

Так, відповідно до ст. 1 Закону N 3460-IV службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Закону N 3460-IV дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Закону N 3460-IV визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ст. 12 Закону N 3460-IV на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Закону N 3460-IV встановлює порядок накладання дисциплінарних стягнень.

Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно ст. 16 Закону N 3460-IV, яка встановлює строки накладання дисциплінарних стягнень, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Як встановлено судом під час розгляду справи, 18.03.2015 року до Головного управління з УВБ в Київській області ДВБ МВС України надійшла інформація про те, що 16.02.2015 року СВ Вишгородського РВ відкрито кримінальне провадження № 0000214 за ч. 1 ст. 122 КК України, за фактом спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_2

Як з'ясовано, 16.02.2015 року до Головного управління з Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області надійшло повідомлення про те, що 15.02.2015 року до Вишгородської ЦРЛ звернувся старший дільничний інспектор міліції СДІМ цього райвідділу капітан міліції ОСОБА_1 з діагнозом: «Перелом кісток носу, підшкірний крововилив потиличної області».

Встановлено, що 14.02.2015 року з 18:00 ОСОБА_1 разом із дружиною, приїхали до її батьків, які проживають за адресою: вул. 10-лінія, 72, с. Хотянівка, Вишгородського району Київської області, щоб провідати матір ОСОБА_3 Під час розмови між батьком дружини (свекром) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт унаслідок чого ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Вказану подію зареєстровано до ЖЕО РВ за № 1037 від 15.02.2015 року.

16.02.2015 року слідчим відділом Вишгородського РВ зазначені відомості внесені до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження №0000213 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України. На цей час за даним фактом проводиться досудове розслідування.

З цього приводу працівниками ВІОС УКЗ ГУМВС України в Київській області проведено службове розслідування, за результатами якого, відповідно до висновку від 16.03.2015 року тілесні ушкодження отримані 14.02.2015 року старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Вишгородського РВ капітаном міліції ОСОБА_1 визнано такими, що отримані під час проходження служби в ОВС при обставинах не пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

Також, 15.02.2015 року до Вишгородського РВ надійшла заява гр. ОСОБА_2 про те, що 14.02.2015 року за місцем проживання (вул. 10-лінія, 72, с. Хотянівка, Вишгородського району Київської області) його зять ОСОБА_1, який є працівником Вишгородського РВ, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинив йому тілесні ушкодження.

Вказане повідомлення зареєстровано в ЖЕО РВ за №1030 від 15.02.2015 року. Відкрито кримінальне провадження №0000214 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України.

Цього ж дня за вих. №382 матеріали кримінального провадження № 000214 від 16.02.2015 року направлені до прокуратури Вишгородського району для подальшого досудового розслідування, за належністю. На цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 16.02.2015 року триває.

Згідно з медичною довідкою наданою Вишгородською центральною лікарнею від 15.02.2015 № 481, у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому великого горбка лівої плечової кістки без змішання уламків, підшкірного крововиливу обличчя, пароорбітальної гематоми ліворуч.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування встановлено, що зазначена подія, а саме спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_2 стала можливою унаслідок особистої недисциплінованості старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_1, порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ігнорування вимог наказу МВС України, а саме, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органу внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, де зазначено, що працівник міліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а також неналежного контролю з боку керівництва Вишгородського РВ за діями підлеглих працівників поза службою.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги статті 14 Дисциплінарного статуту були відповідачем дотримані, про що свідчать матеріали службового розслідування.

Щодо посилань позивача, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.25 Закону України "Про міліцію" працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно статті 23 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Тобто в даному випадку, особи рядового і начальницького складу можуть нести одночасно як дисциплінарну, так і кримінальну відповідальність. Отже, в даному випадку відсутність висновку по кримінальному провадженню не спростовують факту порушення позивачем службової дисципліни, а саме створення конфліктної ситуації з ОСОБА_2 і спричинення йому тілесних ушкоджень, що підтверджується матеріалами досудового та службового розслідування.

Крім цього, слід звернути увагу, що звільнення за пп."й" п.64 (набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину) є окремою та самостійною підставою звільнення з ОВС, яка в даному випадку до позивача не застосовувалась.

Наказом МВС №155 від 22.02.12 р., зареєстрованим Міністерством юстиції України 25.04.12р. за №628/20941, затверджено Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (надалі - Правила).

Відповідно до п.1.1. розділу ІV вказаних Правил, поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника.

Згідно до п.2.2 розділ ІІ Правил визначено, що дотримання норм поведінки, установлених цими Правилами, є моральним обовязком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання.

При цьому, професійний обовязок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки (п.2.2 розділ ІІІ Правил).

Відповідно до вимог п.п.2.3, 4.1 розділ ІІІ Правил честь працівника виявляється в сукупності таких якостей, як заслужена репутація, добре імя, особистий авторитет, вірність службовому обовязку, даному слову і прийнятим моральним зобовязанням. Працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобовязання: бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ознайомлений з пам'яткою-застереженням працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України 24.07.2012 року.

Отже, в судовому засіданні позивачем або його представником не надано належних та допустимих доказів на спростування висновків службового розслідування, на підставі яких було винесені відповідачами спірні накази.

Так, під час розгляду даної справи знайшов підтвердження факт дії позивача всупереч вищевказаним нормам та не в інтересах служби, розцінений відповідачем як вчинок, що дискредитує звання працівника міліції, що свідчить про допущення позивачем дисциплінарного порушення.

Щодо посилань позивача в обґрунтування позовних вимог на відсутність згоди первинної профспілкової організації на його звільнення з органів внутрішніх справ України, суд зазначає, що частиною 2 статті 3 Закону України від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), органах внутрішніх справ, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.

Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію», Положенням про проходження служби в органах внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29 липня 1991 року №114, не передбачено можливості застосування в органах внутрішніх справ положень Закону України від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не передбачено необхідність узгодження питання притягнення працівників органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності з профспілковими органами.

Положення пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» щодо погодження звільнення працівника за ініціативою адміністрації з профспілковими органами стосується питань застосування трудового законодавства і не поширюється на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Також щодо посилань ОСОБА_1 на те, що отримана ним трудова книжка була оформлена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 54 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року № 110, а саме: не зазначено причини звільнення, суд звертає увагу на наступному.

Порядок ведення трудової книжки працівників ОВС України визначається розділом 6 Правил оформлення та ведення особових справ працівників органів внутрішніх справ( додаток 4 до п. 2.1.1.4 Інструкції з організації обліку кадрів у системі МВС України, затвердженої наказом України від 30.12.2005 № 1276.

Так, відповідно до п.6.6 Правил запис про службу в органах внутрішніх справ здійснюється у трудовій книжці без переліку найменувань підрозділів, посад і підстав звільнення.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшов підтвердження факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, та враховуючи, що відповідачами були дотримані вимоги законодавства під час притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно доКонституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, належним чином виконаний покладений на них обов'язок щодо доказування правомірності оскаржуваних наказів.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов