Справа № 804/14098/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
при секретаріСкупейко І.М.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Довгого В.Є. Крячко О.П. Харченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Харківський національний університет радіоел про стягнення коштів, -
07 вересня 2015 р. Державна фінансова інспекція в Харківській області (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика» (далі - відповідач), третя особа Харківський національний університет радіоелектроніки з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика» коштів у розмірі 23 732,26 грн. в дохід Державного бюджету України.
Ухвалою суду Харківський національний університет радіоелектроніки залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Ревізією фінансово-господарської діяльності Харківського національного університету радіоелектроніки встановлено низку порушень законодавства, зокрема, завищення фактичних витрат за договором від 17.09.2012 р. № ДЗ/475-2011/6 внаслідок віднесення до таких витрат видатків, які були проведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика» за межами термінів виконання НДР (до укладення договорів або після їх виконання), визначених технічними завданнями та календарними планами. Позивач звертався до суду з позовом до Харківського національного університету радіоелектроніки з вимогами про зобов'язання вжити заходів, спрямованих на відшкодування збитків. В позові було відмовлено та роз'яснено про право Державної фінансової інспекції в Харківській області звернутися до суду з позовом про стягнення коштів.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Порушення, на думку позивача, допущене Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика», зазначене в обов'язкових вимогах та в акті ревізії, не мало місця, контролюючим органом не вірно надано оцінку фактичним обставинам та не правильно тлумачаться норми законодавства. Всі роботи виконані і прийняті замовником без зауважень. Протиправність обов'язкових вимог, винесених на підставі акту ревізії, встановлена рішеннями суду, які набрали законної сили. Крім того, позов подано з порушенням строків звернення до суду, встановлених ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представник третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав про таке. Позивачем не дотримано строків звернення до суду, про підстави звернення Державній фінансовій інспекції в Харківській області було відомо значно раніше, зокрема, при розгляді в судах справи про зобов'язання виконати обов'язкові вимоги. Сутність встановленого ревізією порушення, яке є предметом спору в даній справі, вже досліджена судом. Рішення набрали законної сили. Отже, відсутність порушень в боку відповідача встановлена та не підлягає додатковому доведенню. Крім того, всі роботи по договору виконані в повному обсязі, третя особа як замовник не має до відповідача жодних претензій.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, суд приходить до наступного висновку.
20.06.2014 р.Державною фінансовою інспекцією в Харківській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України, в Харківському національному університеті радіоелектроніки за період з 01.01.2012 р. по 31.05.2014 р.
За результатами ревізії складено акт від 27.06.2014 р. № 032-11/14.
На підставі акту від 27.06.2014 р. № 032-11/14Державною фінансовою інспекцією в Харківській області винесенообов'язкові вимоги від 05.08.2014 р. № 032-25/8555.
Відповідно до п. 5 вимог Харківському національному університету радіоелектроніки належить забезпечити відшкодування зайво використаних коштів на науково-дослідні роботи до Державного бюджету, виконання яких здійснювалося, зокрема, Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика» на суму 23 732,26 грн.
Порушення допущене в результаті віднесення до складу фактичних витрат на науково-дослідні роботи видатків, проведених, зокрема, співвиконавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика» за межами термінів виконання науково-дослідних робіт (до укладання договорів або після їх виконання), та не підтверджених первинними документами бухгалтерського обліку.
У разі необхідності провести претензійно-позовну роботу.
Державна фінансова інспекція в Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського національного університету радіоелектроніки з вимогою зобов'язати Харківський національний університет радіоелектроніки виконати вимогу від 05.08.2014 р. № 032-25/8555.
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2015 р. вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіхстадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора абослідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
Відповідно до п.п. 7, 10, 13, 15 ч. 1 ст. 10 вказаного Закону України органу державного фінансового контролю надається право:
- пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;
- звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів;
- при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку;
- порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.
Відповідно до п.п. 46, 49 Порядку проведенняінспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 550 від 20.04.2006 р. якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмовавимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.
У разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, контролюючий орган ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменемУкраїни і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь тісамі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до п. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Доводи представника відповідача та третьої особи щодо залишення позовної заяви без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду не приймаються судом до уваги.
Позивачем надано копії судових рішень, з яких вбачається, що Державна фінансова інспекція в Харківській області скористалась своїм правом на звернення до суду в зв'язку з виявленням за результатами ревізії порушень, проте, було обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, про що зазначено в судових рішеннях.
З моменту винесення ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2015 р. не сплив встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення до суду.
Склад сторін у справі про зобов'язання виконати обов'язкові вимоги є відмінним від складу сторін в даній справі.
Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю наданоможливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави з позовом про стягнення таких збитків, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому, є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення таких збитків, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року, 13 травня 2014 року, 26 травня 2015 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-330а15).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язком для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх суддів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом заявлено позов про стягнення коштів на відшкодування виявлених ревізією порушень до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика», стосовно якого не проводилося ревізії, керівнику підприємства не виносились обов'язкові вимоги.
Положеннями Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Порядку проведенняінспектування Державною
фінансовою інспекцією, її територіальними органамипередбачена компетенція органів державного фінансового контролю вживати заходів стосовно підконтрольної установи щодо усунення порушень після встановлення таких порушень за результатами перевірки підконтрольної установи, винесення керівнику такої установи обов'язкових вимог. Тобто, вказані заходи, спрямовані на відшкодування збитків державі або об'єкту контролю, застосовуються саме до підконтрольної установи, відносно якої було проведено ревізію та винесено обов'язкові вимоги.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Харківській області є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпрочорметавтоматика», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Харківський національний університет радіоелектроніки про стягнення коштів - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 11.11.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова