Справа № 806/4258/15
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"10" листопада 2015 р. Справа № 806/4258/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

1) зобов'язати Державну фіскальну службу України (далі - ДФС) не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків;

2) зобов'язати ДФС зберегти за нею форму обліку платників податків: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації (згідно дії статей 28, 294, 296 ЦК України);

3) зобов'язати Володарсько-Волинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - Володарсько-Волинська ОДПІ) здійснювати у подальшому її облік, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії та номеру паспорту, а саме: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації;

4) зобов'язати Володарсько-Волинську ОДПІ не вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів;

5) зобов'язати Володарсько-Волинську ОДПІ проставити у її паспорті (на сторінках 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В обґрунтування позову зазначала, що є віруючою, сповідує православну релігію і через свої релігійні погляди не бажає, щоб її ім'я ототожнювалося з будь-яким цифровим замінником. Таке право закріплено Конституцією та чинним законодавством України. Для реалізації вказаного права звертався до відповідачів, але йому було протиправно відмовлено в оформленні її права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за діючим номером реєстраційної картки платника податків - НОМЕР_1.

Також встановлено, що позивачка є християнкою, сповідує православну релігію та є прихожанкою Ново-Борівської церкви Великомученика целителя Пантелеймона Овруцько-Коростенської єпархії Української Православної Церкви.

17 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась із заявами до Державної фіскальної служби України та Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Житомирській області в яких зазначила, що зважаючи на свої релігійні переконання, відмовляється від цифрового ідентифікатора та користування ним, у зв'язку з чим просить не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків; зберегти за ним форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження), а також проставити у її паспорті відмітку (на сторінках 7, 8 або 9) про наявність права на вчинення певних дій без присутності цифрового ідентифікатора -ІІН; серія та № паспорта та ін.

02.04.2015 ДФС на ім'я позивача надано відповідь за № 3079/П/99-99-11-02-02-14, в якій повідомлено, що фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення за ф. 1П, яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Також зазначено, що контролюючі органи, відповідно до статей 63 та 70 Податкового кодексу України, не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами.

Володарсько-Волинською ОДПІ, за результатами розгляду заяви позивача, надано останньому відповідь листом від 21.04.2015 за № 30/7/11-003, у якому контролюючий орган повідомив позивача, що для громадян України, які за релігійними чи іншими переконаннями відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, Податковим кодексом України, запроваджено облік фізичних особі - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта. Для реалізації такого права фізична особа - платник податків, яка відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою № 1П. Оскільки таке повідомлення за формою № 1П подано не було, то для відмови від прийнятого реєстраційного номера облікової картки платника податків позивачу необхідно заповнити Повідомлення за формою № 1П .

Відповідно до п. 63.5 статті 63 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі п. 63.6 ст. 63 ПК України, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

В силу приписів пункту 70.5 статті 70 ПК України фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 N 779 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2013 р. за N 2211/24743 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення) визначено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає зокрема: внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

У відповідності до п. 2 р. VIII Положення облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Згідно зі п.п. 3, 4, 6, 8 р. VIII Положення, фізична особа подає Повідомлення до контролюючого органу за своїм місцем проживання або за власним бажанням - до контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення Повідомлення використовуються дані паспорта та інших документів, які подаються у разі зміни паспортних даних. Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі за серією та номером паспорта. Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що для здійснення обліку фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання в установленому законом порядку відмовились від використання ідентифікаційного номера - використовується прізвище, ім'я, по батькові, а також серія та номер паспорта. Облік таких осіб ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України. При цьому суд враховує, що Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків чітко встановлено форму повідомлення, яке має подати фізична особа відповідному контролюючому органу у разі якщо вона через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Так, повідомлення подається за формою № 1П, яка є додатком № 8 до зазначеного Положення.

Колегія суддів, дослідивши повідомлення за формою 1П, які були подані позивачем встановила, що вони не відповідають встановленим вимогам, оскільки, не заповнені всі необхідні графи.

Частиною 1 статті 35 Конституції України проголошено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

За змістом статті 9 «Свобода думки, совісті і релігії» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу думки, совісті та релігії. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У статті 19 Основного Закону України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі приписами п.п. 63.1, 63.2 та 63.3 ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Отже, положення Податкового кодексу України є обов'язковими до застосування суб'єктами владних повноважень, а саме відповідачами, та спрямовані на забезпечення встановленого Конституцією та Законами України публічного порядку.

Колегія суддів зазначає, що Податковим кодексом України не передбачено можливості виключення або невнесення відомостей про особу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у випадку якщо через свої релігійні переконання такі особи відмовляються від прийняття реєстраційного номера, а навпаки передбачено ведення обліку таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по батькові, датою народження та місцем реєстрації.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 03 грудня 2009 року № 40010/04 у справі "Тамара Скугар та інші проти Росії", яка стосувалась відмови віруючих православної церкви від ідентифікації у податкових правовідносинах за номером, зазначив, що захищаючи особисту сферу, стаття 9 Конвенції не завжди гарантує право поводити себе у публічній сфері життя так, як того вимагають релігійні погляди. Держава, розробляючи та застосовуючи власні внутрішні процедури, не може залежати від точки зору окремих громадян, яка базується на їх релігійних віруваннях. Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що спосіб організації державної податкової бази даних з використанням індивідуальних номерів платників податків не є втручанням держави у реалізацію права заявниці на свободу релігії, гарантованого статтею 9 Конвенції.

Тож, встановлення порядку та механізму обліку фізичних осіб - платників податків і зборів не можна вважати звуженням змісту та обсягу існуючих прав і свобод в контексті положень частини 3 статті 22 Конституції України.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції, що єдиним альтернативним видом обліку фізичних осіб - платників податків є облік за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта, тобто необхідною умовою для здійснення обліку фізичної особи - платника податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, є наявність паспорта, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачам

Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби вул.Володарського,4, м.Володарськ-Волинський, Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12100

4 - Державна фіскальна служба України - Львівська площа,8,м.Київ-53,04655

,