Справа № 813/5591/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

10 листопада 2015 року № 813/5591/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи: ТзОВ ЄвроЛьвів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівського міського управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю Семпер-Захід, товариства з обмеженою відповідальністю ЄвроЛьвів про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівського міського управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю Семпер-Захід, товариства з обмеженою відповідальністю ЄвроЛьвів про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 25.09.2015 відкрито провадження у даній справі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати протиправним рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 02.10.2008 про реєстрацію права власності на нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю Семпер-Захід торгівельний кіоск за адресою: м.Львів, вул. І.Богуна, 11, загальною площею 14,4 кв.м та скасувати його.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначає, що вона 20.08.2014 р. звернулася з колективним зверненням у порядку ст.40 Конституції України до Президента України з приводу правової оцінки ситуації з планованою забудовою та підставами такої за адресою: м.Львів, вул. І.Богуна, 11, яке 29.08.2014 було скероване у прокуратуру Львівської області. 17.10.2014 р. на адресу ОСОБА_1 надійшов лист прокуратури Франківського району м. Львова від 03.10.2014 р. вих. № 171/3/, де за результатами перевірки направленого звернення було надано описову інформацію про визнання права власності на металевий кіоск та було канстатовано порушення прав позивача. Станом на 04.12.2014 не було відомо, чи на законних підставах було встановлено кіоск і чи земля перебувала в оренді. Позивачем неодноразово скеровувалися інформаційні запити до Голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Затишне», Начальника управління житлово-комунального господарства Львівської міської ради та прокуратуру з приводу того, ким, коли, на підставі яких документів було встановлено кіоск біля будинку №13 на вул. Котляревського; ким саме (персонально) було надано дозвіл на будівництво цього об'єкту нерухомості; ким, коли і на підставі яких документів кіоску, котрий встановлено біля будинку №13 на вул. Котляревського присвоєно поштову адресу вул. Богуна, 11; хто на сьогодні є власником кіоску на вул. Богуна, 11 і які документи це підтверджують. Зазначає, що з моменту отримання інформації про прийняття оскаржуваного рішення про реєстрацію права власності на металевий кіоск, ОСОБА_1 вживалися заходи щодо пошуку доказів для обґрунтування позову, залучення на підставі письмового зобов'язання органів прокуратури до фахового представництва її інтересів, згідно із конституційними повноваженнями, а також вживалися усі доступні правові засоби захисту відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України («Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань»), виходячи з рівня знань та можливостей.

В судовому засіданні позивач та його представник вказану заяву підтримали з мотивів, зазначених у позовній заяві, заяві про поновлення строку звернення до суду та клопотанні про врахування важливих обставин для поновлення строку звернення до суду. Додатково зазначила, що нею не пропущено строк звернення до суду, оскільки порушення є триваючим.

Представник відповідача подав до суду клопотання, в якому зазначає, що позивачем не наведено поважних фактів, які б обєктивно могли вплинути на можливість позивача скористатись своїм правом звернутися до суду для відновлення свого порушеного на його думку права. Просить суд відмовити в задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -- товариства з обмеженою відповідальністю ЄвроЛьвів подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском позивачем без поважних причин строку звернення до суду. Зазначає, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізналася 03.10.2014, з дня отримання нею відповіді з прокуратури Франківського району м.Львова на звернення позивача до Президента України від 20.08.2014.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -- ТзОВ ЄвроЛьвів клопотання підтримав з мотивів, зазначених у ньому, просив позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -- Львівського міського управління юстиції та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -- товариства з обмеженою відповідальністю «Семпер-Захід» в судове засідання не зяивлись, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд зазначає, що строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, визначені статтею 99 КАС України, якою встановлено проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутись до адміністративного суду з позовною заявою за вирішенням цього спору за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Так, відповідно до вказаної норми права, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що дотримання строку звернення до суду є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язане з реалізацією права на справедливий судовий розгляд. Наявність такої умови дисциплінує учасників правовідносин, запобігає зловживанням своїми процесуальними правами.

Як вбачається з позовної заяви, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду і матеріалів справи та підтверджується поясненнями позивача і його представника про порушення (на його думку) своїх прав та інтересів дізнався 17.10.2014 з дня отримання відповіді з прокуратури Франківського району м.Львова на звернення 20.08.2014 ОСОБА_1 до Президента України.

Отже перебіг строку звернення до суду починається з 17.10.2014, однак до суду позивач звернувся лише 23.09.2015.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 наводить «що з моменту отримання інформації про прийняття оскаржуваного рішення про реєстрацію права власності на металевий кіоск, ОСОБА_1 вживалися заходи щодо пошуку доказів для обґрунтування позову, залучення на підставі письмового зобов'язання органів прокуратури до фахового представництва її інтересів, згідно із конституційними повноваженнями, а також вживалися усі доступні правові засоби захисту відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України («Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань»), виходячи з рівня знань та можливостей».

Судом не встановлено обставин, які би свідчили про поважність пропущення строку звернення до суду та наявність правових підстав для поновлення строку звернення з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення особою відповідних дій.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі «Grafescolo S.R.L. проти Молдови» Європейський суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Відзначалося, що роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обов'язковим для країн, котрі підписали конвенцію.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що визначене ст.55 Конституції України право кожного громадянина на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не підлягає обмеженням, у той же час принцип верховенства права передбачає обов'язок кожного дотримуватися вимог закону, у тому числі і щодо строків звернення до суду за захистом свого порушеного права, з метою дотримання вимог правової визначеності щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними, а адміністративний позов ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівського міського управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю Семпер-Захід, товариства з обмеженою відповідальністю ЄвроЛьвів про визнання протиправним та скасування рішення підлягає залишенню без розгляду відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівського міського управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю Семпер-Захід, товариства з обмеженою відповідальністю ЄвроЛьвів про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський

Повний текст ухвали виготовлений 11.11.2015