Справа № 528/392/15-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 р.Справа № 528/392/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року по справі №528/392/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гребінківському районі Полтавської області про визнання рішення незаконним, його скасування та поновлення (призначення) і виплати пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовом до Управління пенсійного фонду України в Гребінківському районі Полтавської області (далі-відповідач), в якому просив суд визнати відмову про призначення (поновлення) пенсії відповідача, яка викладена в листі від 11 листопада 2014 року № 52/10-04 незаконною; зобов'язати відповідача поновити (призначити) та виплатити йому пенсію за вислугу років станом на 30 вересня 2013 року з моменту подання заяви від 04 листопада 2014 року до Управління пенсійного фонду України в Гребінківському районі Полтавської області. (а.с. 2)

Постановою Гребінківського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Гребінківському районі Полтавської області про визнання рішення органу державної влади незаконним, його скасування та поновлення (призначення) і виплати пенсії по адміністративній справі № 2-а-528/50/15 відмовлено у повному обсязі (а.с. 47-51).

Позивач не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. Апелянт наголошує, що постанова суду є необґрунтованою, суд безпідставно врахував доводи відповідача про те, що станом на 30.09.2013 року позивач не був звільнений з посади прокурора, та в постанові не вказано в якій саме редакції Закон України «Про прокуратуру» мається на увазі, жодна редакція з яких не містить норми про звільнення з посади прокурора для призначення пенсії. Судом не наведено доказів на користь відповідача, а тільки перерахований стаж позивача та рішення судів за попередніми позовами стосовно пенсії. Не наведено доводів щодо неможливості відповідачем перерахувати пенсію, припинило її виплату. Також, позивачу є не зрозумілим, яке рішення виніс суд першої інстанції, так як в резолютивній частині зазначено право позивача на оскарження ухвали, хоча прийнято постанову (а.с. 56-57).

Розгляд справи здійснювався в порядок письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача 06 листопада 2015 року відповідач на адресу Харківського апеляційного адміністративного суду надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року без змін. Просив справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач станом на 30 вересня 2013 року мав вислугу років: військова строкова служба з 04.06.1987р. по 30.06.1989р.-2р., 26дн., половина строку денної форми навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. 1. Франка - 1р., 2міс., 16дн., служба на посаді слідчого Стрийського МВ УМВС України у Львівській області - 3 р., 8дн., робота в органах прокуратури на посадах слідчого і прокурора прокуратури - 14р., 10м., 12дн. тобто в загальному 21р., 1м., З1дн.

За рішенням суду в кінці серпня 2013 року йому була призначена пенсія і він її отримував ще працюючи в органах прокуратури.

19 листопада 2013 року позивач звільнився з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, про що є відповідний запис у трудовій книжці.

Пенсію позивач одержував до травня 2014 року, а потім за постановою Вищого адміністративного суду України, на підставі рішення управління ПФУ у Гребінківському районі виплату пенсії йому було припинено.

В липні 2014 року він звернувся до управління ПФУ у Гребінківському районі про призначення пенсії і рішенням ПФУ № 425 від 07.07.2014 р. позивачу знову було призначено пенсію, але це рішення знову було скасоване 15.07.2014р.

Так, згідно заяви ОСОБА_1 від 03.07.2014 року про призначення йому пенсії у відповідності до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", управлінням було винесене рішення від 07.07.2014 року №425 про призначення пенсії за вислугою років з 03.07.2014 року. До пільгового стажу було враховано наступні періоди:

з 04.06.1987 року по 30.06.1989 року - військова служба (2р 0м 27дн); з 04.08.1989 року по 10.12.1991 року - половина строку навчання на денному відділені вищого навчального закладу (1р 2м 03дн); з 16.09.1992 року по 30.06.1994 року - половина строку навчання на заочному відділенні вищого навчального закладу (0р 10м 22дн); з 01.07.1994 року по 09.07.1997 року - служба в органах МВС (3р 0м 09дн); з 18.11.1998 року по 19.11.2013 року - робота в органах прокуратури (15р 0м 02дн). Всього зараховано стажу : 22 роки 2 місяці 3 дні.

Також було враховано половину строку навчання за заочному відділенні Львівського державного університету було враховано до пільгового стажу на підставі судового рішення Гребінківського районного суду від 08.11.2011 року у справі №2-а-1347/11 та Ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 року у справі №1605/2а-1347/11.

Згідно Постанови Вищого Адміністративного Суду України від 03.06.2014 року (на адресу управління надійшла 14.07.2014 року) у справі №К/9991/14449/12 було скасовано судові рішення Гребінківського районного суду від 08.11.2011 року та Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 року.

Згідно рішення Вищого Адміністративного Суду України від 03.06.2014 року ОСОБА_1 було переглянуто підрахунок пільгового стажу для призначення пенсії за вислугою років без врахування періоду навчання на заочному відділенні вищого навчального закладу. До пільгового стажу враховано:

з 04.06.1987 року по 30.06.1989 року - військова служба (2р 0м 27дн); з 04.08.1989 року по 10.12.1991 року - половина строку навчання на денному відділені вищого навчального закладу (1р 2м 03дн); з 01.07.1994 року по 09.07.1997 року - служба в органах МВС (3р 0м 09дн); з 18.11.1998 року по 19.11.2013 року - робота в органах прокуратури (15р 0м 02дн).

Загальний стаж роботи за вислугу років ОСОБА_1 становить: 21 рік 3 місяці 11 днів.

В ході перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області правильності винесеного рішення про призначення пенсії №425 від 07.07.2014 року та рішення про припинення виплати пенсії №120 від 15.07.2014 року було рекомендовано Управлінню Пенсійного фонду України в Гребінківському районі винести рішення з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 03.04.2014 р. та постанови Вищого адміністративного суду України від 03.06.2014р.

На підставі зауваження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та ухвал Вищого адміністративного суду було прийнято рішення №132 від 26.08.2014 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 з 03.07.2014 року, яким попередні рішення про призначення №425 від 07.07.2014р. та про припинення виплати №120 від 15.07.2014 року були скасовані.

Зазначені рішення суб'єкта владних повноважень позивачем не оскаржувались.

З огляду на предмет заявлених позовних вимог, спірним питанням в межах справи є наявність права позивача на призначення йому пенсії за вислугою років станом на 30 вересня 2013 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру», на підставі поданої ним заяви від 04.11.2014 року про призначення пенсії, та відповідно законність відмови у призначенні йому пенсії з боку відповідача відповідно до поданої заяви.

На думку позивача, він станом на 30.09.2013 року маючи загальний стаж роботи 21 рік 3 місяці 11 днів, з яких у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 11 років, має право на призначення йому пенсії з цього часу.

На думку пенсійного фонду, позивач не має права на призначення йому пенсії з 30.09.2013 року відповідно до поданої ним заяви від 04.11.2014 року, з огляду на те, що позивач у вересні 2013 року за призначенням пенсії не звертався, а станом на час такого звернення у листопаді 2014 року він не мав необхідної вислуги років.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час виникнення спірних відносин) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років;

- при зверненні у період з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців.

Як було встановлено судами, ОСОБА_1 звертався до управління 03.07.2014 року за призначенням пенсії за вислугу років. Відповідно до поданих документів спеціальний стаж його становив 21 рік 03 місяці 11 днів, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону №3668-УІ від 08.07.2011 року) стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років повинен становити не менше - 21 рік 6 місяців, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців. Та з огляду на судові рішення, йому було припинено виплати.

Крім того, 04.11.2014 року після припинення та відмови у призначенні пенсії, ОСОБА_1 знову звернувся до управління із заявою за призначенням йому пенсії з 30.09.2013 року. Станом на 30.09.2013 року позивач відповідав критеріям визначених ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме мав загальний стаж роботи 21 рік 3 місяці 11 днів, з яких у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 11 років.

Управлінням надано відповідь 11.11.2014 року №52/Ю-04 (а.с.14-15) згідно якої позивач не має право на призначення пенсії з 30.09.2013року в зв'язку з тим, що він у зазначений період за призначенням пенсії не звертався, та не був звільнений з посади прокурора.

Такі висновки відповідача на думку колегії суддів є правильними.

За правилами ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Також, відповідно до п.1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію відповідної заяви, тобто пенсія за вислугу років призначається з дня звернення.

Крім того, виходячи з правого змісту та аналізу ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», положеннями цієї статті визначена не тільки наявність права на пенсію за вислугу років, але ж і умови за яких така пенсія може бути призначена. Окрім наявності обов'язкових строкових (часових) умов, при досягненні яких особа набуває право на пенсійне забезпечення, обов'язковою іншою умовою є дотримання порядку за умови якого, може бути реалізоване право на таку пенсію, а саме безпосереднє звернення особи на день (період) настання таких строків за призначенням пенсії. Таке звернення, при наявності визначених Законом строкових показників стажу, є обов'язковою умовою та належним засобом реалізації особою свого права на пенсійне забезпечення.

Тобто, набуття певного стажу (вислуги років) станом на 30.09.2013 року, що надає право особі на пенсійне забезпечення, яке ним не реалізовано, ще не означає, що особа набуває такого права за зверненям після спливу значного строку.

Законодавством чітко визначено, що саме на час набуття такого стажу особа повинна реалізувати його шляхом звернення за його призначенням. Несвоєчасне звернення, після наявності вже інших вимог щодо вислуги років, не надає право для такої особи права на пенсію за минулий період у випадку звернення за таким призначенням у майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких доказів того, що позивач ОСОБА_1 станом на 30.09.2013 року звертався до управління ПФУ із відповідною заявою про призначення пенсії за вислугу років не представлено.

На підставі викладеного, доводи позивача, що виплата пенсії для позивача була призначена з серпня 2013 року, коли він мав необхідний стаж для призначення пенсії за вислугою років, а заява про призначення пенсії була подана ще у вересні 2011 року, тобто на думку позивача він звернувся із заявою про поновлення виплати пенсії у відповідності до чинного законодавства станом 30.09.2013 р працюючи в органах прокуратури є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам наведеного законодавства.

Поновити чи перерахувати виплату пенсії призначеної з 09.09.2011 року згідно рішення суду у справі №2-а/1605/512/12 від 07.11.2012 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду №1605/2а-515/12 від 04.06.2013 року немає законних підстав оскільки вищезазначені рішення були скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду України №К/800/39339/13 від 03.04.2014 року (копії рішень в матеріалах справи).

Доводи апелянта щодо не зрозумілості прийнятого рішення ухвали чи постанови, є питанням або виправлення описки або звернення до суду за роз'ясненням судового рішення до суду який ухвалив таку постанову.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Жодні оводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року по справі № 528/392/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.