Справа № 520/14631/14-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 р.м. ОдесаСправа № 520/14631/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Петренко В.С.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням доповнень до позову, просила визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо відмови в донарахуванні пенсії з 01.02.2008 року у розмірі 87% суми матеріальної допомоги, зазначеної у довідці ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 26.08.2014 року №29598/г/15-53-05-026, зобов'язати Управління провести донарахування та виплату пенсії з урахуванням донарахованої суми, починаючи з 01.02.2008 року, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 87% із суми матеріальної допомоги 4807,29 грн., згідно довідки ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 26.08.2014 року №29598/г/15-53-05-026, яка є додатком до довідки ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 14.03.2008 року №12870/г/05-026, з урахуванням при обчисленні загальної суми пенсії вже встановленої надбавки за вислугу років в розмірі 40%, згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2010року по справі №2-а-277/10.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Проте при розрахунку пенсії Управлінням не враховано інші виплати - матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, посилаючись на те, що за нормами Закону інші виплати не є складовими заробітної плати державного службовця. Відмову Управління позивач вважає неправомірною, у зв'язку із чим звернувся до суду про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії в судовому порядку.

Ухвалою Київського районного суду від 10 грудня 2014 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині вимог про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за період з 01.02.2008 року по 29.04.2014 року включно.

Постановою Київського районного суду м. Одеси 4 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 21.10.2014 року за №5969 про відмову у призначенні (перерахунку) ОСОБА_2 пенсії з 01.10.2014 року у розмірі 87% матеріальної допомоги, на підставі довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 26.08.2014року за №29598/Г/15-53-05-026. Зобов'язав Управління здійснити ОСОБА_2 перерахунок її пенсії з 01.10.2014 року, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги) відповідно до Закону України «Про держану службу» у розмірі 87% із суми матеріальної допомоги 4807,29 грн., згідно з довідкою Державної податкової інспекції у Приморському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області від 26.08.2014року №29598/Г/15-53-05-026, яка є додатком до довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси від 14.03.2008року №12870/г/05-026, з урахуванням при обчисленні загальної суми пенсії вже встановленої надбавки за вислугу років в розмірі 40%, згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2010року по справі №2-а-277/10. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходила службу на посаді головного податкового ревізора інспектора ІІ рангу у ДПІ у Приморському районі м. Одеси.

Наказом начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 28 лютого 2006 року була звільнена з посади у зв'язку з виходом на пенсію та УПФУ у Київському районі м. Одеси призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з розміру 87% від заробітної плати.

Проте, при призначенні пенсії та розрахунку її розміру у складі заробітної плати відповідачем не були враховані інші виплати, зокрема, матеріальна допомога.

Рішенням УПФУ у Київському районі м. Одеси від 21.10.2014 року №5969 відмовлено ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат (матеріальної допомоги).

Відмову у проведенні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат Управління мотивує тим, що ці виплати не входять до складу заробітної плати державних службовців згідно Закону України «Про держану службу» і не враховуються при обчисленні цього виду пенсії, у зв'язку з чим, відповідач вважає, що для проведення перерахунку її пенсії з урахуванням інших виплат немає законних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, зокрема, таких як матеріальна допомога, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, мають враховуватись для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів вважає привальними висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що матеріальна допомога, зокрема на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових, входить до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За даними Довідки ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 26.08.2014 року №29598/Г/15-53-05-026 про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії, до складу заробітної плати ОСОБА_2, зокрема, входять інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань), на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, а з 2011 року - єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З огляду на викладене, оскільки отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про неправомірність рішення Управління про відмову у проведенні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат, що є безумовною підставою для скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання Управління провести оспорюваний перерахунок в судовому порядку.

Доводи апелянта про те, що матеріальна допомога, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначена правова позиція висловлена в рішеннях Верховного Суду України, зокрема, у справі № 21-125а13 від 14.05.2013 року та відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що під час вирішення спору суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, тому ухвалене у справі рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

В.Л. Романішин