Справа № 2а-3317/11/0113
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/9991/31040/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим (далі - ГУ МВС України в АРК) про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року,

В С Т А Н О В И ЛА:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУ МВС України в АРК, в якому просив: зобов'язати видати довідку про право позивача та членів його родини на передбачені частиною шостою статті 22 Закону України «Про міліцію» пільги по оплаті житла, комунальних послуг та палива.

Постановою Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 29 серпня 2011 року позов задоволено. Зобов'язано ГУ МВС України в АРК надати ОСОБА_2 довідку про те, що він та члени його родини на підставі статті 22 Закону України «Про міліцію» мають право на 50 % знижки з оплати житла, комунальних послуг та палива.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Судами встановлено, що наказом ГУ МВС України в АРК від 19 серпня 2009 року №232 о/с капітана міліції ОСОБА_2, дільничого інспектора міліції сектору дільничих інспекторів міліції Ленінського районного відділу звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 «в» (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення).

Позивач отримує пенсію за вислугу років на підставі статей 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ)

1 липня 2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив видати довідку для звернення до Управління праці та соціального захисту населення для внесення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги по оплаті житла, комунальних послуг та палива.

ГУ МВС України в АРК листом від 14 липня 2011 року №4207/Дз відмовило позивачу у задоволенні заяви, оскільки позивач був звільнений через обмежений стан здоров'я, а не через хворобу, як того вимагає стаття 22 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1992 року №565-ХІІ (далі - №565-ХІІ).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки працівник міліції, звільнений відповідно до підпункту «в» пункту 64 Положення - через обмежений стан здоров'я, не за компроментуючих підстав, тому він та члени його родини мають право на пільги, передбачені статтею 22 Закону України «Про міліцію».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки позивача звільнено з органів внутрішніх справ України на підставі підпункту «в» пункту 64 Положення - через обмежений стан здоров'я - в запас, тому право на збереження пільг, передбачене статтею 22 Закону №565-ХІІ, на нього не поширюється.

Порядок та умови проходження служби в міліції згідно з частиною першою статті 18 Закону №565-ХІІ регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Так, у пункті 64 Положення закріплено перелік підстав для звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу зі служби.

Правове становище, умови, підстави та порядок реалізації права на пільги регулюються частиною шостою статті 22 Закону №565-ХІІ.

Ця норма закону передбачає право на пільги для працівників міліції, які певним чином мають компенсувати їм ті ризики, небезпеки, труднощі, що супроводжують їх під час проходження служби в органах внутрішніх справ, професійні, фізичні, вольові та інші зусилля, витрачені ними за час цієї служби.

Право на ці пільги мають працівники міліції, які проходять дійсну службу в органах міліції, а також ті з них, які з об'єктивних причин не можуть на ній перебувати і через це були звільнені зі служби.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону №565-ХІІ працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, в межах норм, встановлених законодавством.

Частиною сьомою даної статті передбачено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом, за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, даною статтею визначено підстави, звільнення за якими передбачено право на збереження пільг, встановлених цим Законом, а саме: за віком, хворобою або вислугою років, які відповідають підпунктам «а», «б» пункту 64 Положення.

Збереження цих пільг за працівниками міліції, звільненими зі служби з інших підстав, передбачених пунктом 64 Положення, зазначений Закон не передбачає.

Таким чином, незалежно від наявності умов для призначення пенсії за вислугу років, перелік яких міститься у статті 12 Закону №2262-ХІІ, право на збереження установлених Законом №565-ХІІ пільг має лише працівник міліції, звільнений зі служби з підстав, визначених у статті 22 цього Закону, тобто за віком, хворобою або вислугою років.

Оскільки ОСОБА_2 був звільнений з органів внутрішніх справ відповідно до підпункту «в» пункту 64 Положення - через обмежений стан здоров'я, тобто не з підстав, передбачених частиною шостою статті 22 Закону №565-ХІІ, право на пільги по оплаті житла, комунальних послуг та палива позивач немає.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 12 листопада 2013 року (№21-398а13).

З огляду на викладене, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб