Справа № 373/2227/15-а
Суддя: Овдієнко К. М.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2227/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі Домантович О.П.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Кондратенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов»язання вчинити дії ,-

встановив:

Позивач 10.08.2015 звернувся до суду та просить визнати неправомірною бездіяльність Гланишівської сільської ради по розгляду його заяв від 17.11.2014 року та 24.03.2015 року про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства та зобов»язати відповідача внести зміни до рішення Гланишівської сільської ради № 77 від 18.10.2007 у відповідності до діючого на даний час земельного законодавства, що стосується передачі у власність громадян земельних ділянок.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення 16 сесії Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району У скликання від 18.10.2007 № 77 йому передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,86 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , - 0,23 га., а решта 0,63 га. - для ведення особистого селянського господарства.

Після отримання рішення він, як інвалід 2 групи та учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, звернувся до Переяслав-Хмельницького відділення Центру Державного земельного кадастру для виготовлення технічної документації та державного акту на право власності на земельну ділянку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про безоплатну приватизацію земельних ділянок». Технічна документація не виготовлена до цього часу. У зв»язку із змінами в земельному законодавстві представники землевпорядної організації рекомендували йому звернутися до відповідача, щоб внести зміни до рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Його заяву відповідач розглянув 09.01.2015 та прийняв рішення про відмову у її задоволенні. Вказане рішення визнане незаконним та скасоване постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 05.03.2015.

03.04.2015 відповідач розглянув його заяву про внесення змін до рішення № 77 від 18.10.2007, але змін фактично не вніс, відтермінувавши розгляд заяви до виправлення помилки у свідоцтві на право власності на будинок стосовно номера будинку та створення комісії для з»ясування питань містобудівної документації.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 вимоги підтримали. Позивач пояснив, що заяву на виготовлення державного акту до відділення ДЗК він подав в 2010 році. Восени 2014 року працівники ДЗК повідомили йому, що у зв»язку із змінами в законодавстві необхідно внести зміни в рішення сільської ради, а саме зазначити, що необхідно виготовити не державний акт, а свідоцтво про право власності. Просить суд зобов»язати відповідача внести саме такі зміни в його рішення від 18.10.2007 № 77.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснив суду, що сільська рада проявила бездіяльність при розгляді заяв позивача від 17.11.2014 та від 24.03.2015, не прийнявши рішення по суті поставленої ним вимоги, а саме про внесення змін до рішення від 18.10.2007 № 77.

Представник відповідача - сільський голова Кондратенко С.М., - заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що сільська рада розглянула обидві заяви позивача. Позивачеві відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки розмір його земельної ділянки не відповідає технічній документації. Заяву позивача від 24.03.2015 на сесії сільради розглядали двічі. 23.04.2015 відтермінували розгляд, оскільки у свідоцтві про право власності позивача на житловий будинок неправильно зазначено номер будинку. Окрім цього виникла необхідність уточнення площі земельної ділянки. Для цього створено комісію та направлено запити в органи архітектури. Комісією виявлено, що фактичний розмір присадибної земельної ділянки становить 0,16 га. Позивач встановив огорожу за межі червоної лінії забудови на 3,3 м. в напрямку дороги. 16.09.2015 сільська рада відмовила позивачеві у задоволенні його заяви до виправлення помилки у свідоцтві про право власності на будинок та усунення порушень в землекористуванні. Оскаржуване рішення є рішенням колегіального органу ради, тому вплинути на голосування депутатів вона не може.

З пояснень сторін, свідків та письмових доказів, які маються в матеріалах справи, встановлено, що 31 липня 2007 року ОСОБА_1 купив в ОСОБА_5 жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 31.07.2007 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Воробей О.М. Право власності на будинок зареєстроване за позивачем 09.08.2007.

Рішенням 16 сесії Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району У скликання від 18 жовтня 2007 року № 77 ОСОБА_1 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,86 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , - 0,23 га., для ведення особистого селянського господарства 0,63 га. В наданому позивачем абрисі до цього рішення, складеному інженером-землевпорядником, зазначені розміри трьох земельних ділянок: площею 0,23 га. (66,1;34,0;72,7; 32,50); площею 0,23 га. (22,4;104,8;22,5;106,4); 0,40 га. (40,0;100,0;40,0;100,0). Позивач пояснив, що цільове призначення першої ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а дві інші ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 05.03.2015 в адміністративній справі № 373/550/15-а, який розглянув позов ОСОБА_1 до Гланишівської сільської ради про визнання незаконним рішенням сесії, встановлено, що на підставі цього рішення ОСОБА_1 звернувся до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації та державного акту на право власності на земельні ділянки. Однак, у зв`язку з тим, що виготовлення документації тривало довгий час та за цей період до земельного законодавства були внесені зміни, позивачу було відмовлено у виготовленні документації із землеустрою, що підтверджується листом Переяслав-Хмельницького міськрайонного виробничого відділу Київської обласної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 03.03.2015 №5. Водночас ОСОБА_1 було запропоновано звернутися до Гланишівської сільської ради із заявою про внесення змін до рішення № 77 від 18.10.2007.

17.11.2014 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про внесення змін до рішення №77 від 18.10.2007 про передачу в приватну власність земельних ділянок без зміни площі та цільового призначення, для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, для подальшого оформлення свідоцтва на право власності на нерухоме майно.

Рішенням Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 09.01.2015 №258 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, оскільки приватизація земельної ділянки за вказаною заявником площею 0,23 га не відповідає графічним матеріалам, які є у сільській раді, позбавляє доступу до обслуговування системи водопостачання та встановлений паркан порушує межі «червоної лінії» забудови. Крім того, відмовлено у наданні земельної ділянки площею 0,63 га для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з тим, що місце проживання ОСОБА_1 не зареєстроване на території с. Гланишів.

Цією постановою суду зазначене рішення відповідача визнане незаконним та скасоване. Суд вказав на те, що питання, які розглядались 09.01.2015 на 33 сесії 6 скликання Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, не узгоджуються із тими питаннями, які були порушені позивачем у своїй заяві, яка вказана як підстава для винесення оскаржуваного рішення. Відповідач своїм оскаржуваним рішенням розглянув питання, які перед ним не порушувалися.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа,щодо якої встановлені ці обставини.

24.03.2015 позивач, посилаючись на постанову суду від 05.03.2015, яка набрала законної сили, повторно подав заяву до сесії сільської ради про внесення змін до рішення Гланишівської сільської ради від 18.10.2007 № 77 відповідно до ст.122 ЗК України, з метою розробки проекту землеустрою для подальшого оформлення свідоцтва про право власності на земельні ділянки.

Рішенням 36 сесії від 23.04.2015 № 275 сільська рада відтермінувала розгляд цієї заяви до виправлення помилки у свідоцтві на право власності на будинок стосовно номера будинку та отримання відповіді з Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації і Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної адміністрації на запит сільської ради щодо містобудівної документації забудови земельних ділянок для населення, відселеного із зони Чорнобильської АЕС в 1986 році та створила комісію для уточнення площі земельної ділянки в натурі.

Комісія, створена за розпорядженням сільського голови від 30.04.2015 № 6-ОС, встановила порушення ОСОБА_1 вимог п.3.19 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», яке полягає в тому, що він самочинно встановив паркан на відстань 3,3 м. за межі червоної лінії вулиці та зобов»язала його перенести самочинно встановлений паркан на зазначену відстань в бік головного фасаду будинку. Результати роботи комісії закріплені актом № 1 від 06.05.2015.

Рішенням 38 сесії Гланишівської сільської ради 6 скликання від 16.09.2015 № 290 в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 24.03.2015 відмовлено до виконання ним вимог рішення № 275 36 сесії 6 скликання від 23.04.2015 та акту № 1 комісії по розгляду земельного питання від 06.05.2015.

Допитана в якості свідка завідувачка відділом архітектури Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації Свищ І.І., показала, що графічні матеріали мікрорайону по АДРЕСА_1 відсутні. Земельні ділянки, що закріплювалися за кожним будинком були типовими - по 1200 кв.м. кожна. Позивач встановив паркан поза межами червоної ліній, захопивши територію, де повинні проходити сільські комунікації. Площа його присадибної земельної ділянки менша 0,23 га.

Свідок ОСОБА_7, яка працює начальником Переяслав-Хмельницького міськрайонного виробничого відділення Київської обласної філії Центру ДЗК, показала, що позивач звертався до неї в 2014 році по питанню виготовлення державного акту на земельні ділянки та надав рішення сільської ради про передачу йому земельних ділянок у власність, яке не відповідає вимогам чинного на час звернення земельного законодавства, оскільки в 2013 році до нього були внесені суттєві зміни. На підставі цього рішення в даний час неможливо виготовити свідоцтво про право власності, тому вона рекомендувала позивачеві звернутися до сільської ради для внесення змін в рішення, з тим щоб воно містило формулювання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Про звернення позивача за виготовленням державного акту за програмою безоплатної приватизації їй нічого не відомо. Цим займалися сільські ради, які збирали документи та передавали їх в Держкомзем. Оскільки фінансування було відсутнє, державні акти за цією програмою нікому не виготовлялися. Для забезпечення якісного виготовлення свідоцтва про право власності на земельні ділянки необхідно усунути неточності в зазначенні адреси земельної ділянки та об»єкта нерухомості, який на ній розташований. Безкоштовно приватизувати можливо лише одну земельну ділянку кожного виду землекористування. Якщо земельна ділянка позивача для ведення особистого селянського господарства складається з двох частин, це буде виявлено під час підготовки документації і він повинен вибрати одну з них, яку він бажає приватизувати безкоштовно. Необхідне буде внесення змін до рішення сільської ради щодо площі.

Згідно з частиною 1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення земельних спорів та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання земельних відносин вирішуються відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. б) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно п. б), ч. 1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з ч. 1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 211 ЗК України встановлена відповідальність за порушення земельного законодавства. Зокрема, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власника землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд. Здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

З досліджених в судовому засіданні копій рішень, які приймалися відповідачем, а також з пояснень представника відповідача судом встановлено, що відповідачем вирішене питання надання дозволу позивачу на виготовлення проекту із землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також надання земельної ділянки 0,63 га для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, зважаючи на досліджені копії заяв позивача, які він подавав на розгляд відповідача, пояснення представника відповідача, вбачається, що позивач подавав заяви про внесення змін до рішення №77 від 18.10.2007 про передачу в приватну власність земельних ділянок без зміни площі та цільового призначення, для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, для подальшого оформлення свідоцтва на право власності на нерухоме майно.

Таким чином, питання, які розглядались 09.01.2015 на 33 сесії, 23.04.2015 на 36 сесій, 16.09.2015 на 38 сесії Гланишівської сільської ради 6 скликання Переяслав-Хмельницького району Київської області, не узгоджуються із тими питаннями, які були порушені позивачем у своїх заявах. Зазначене свідчить про те, що відповідач своїм оскаржуваним рішенням розглянув питання, які перед ним не порушувалися.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи встановлено, що створена відповідачем комісія не встановила фактичний розмір земельної ділянки позивача для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. За очевидною наявність земельного спору відповідач не скористався своїм правом на звернення до суду з позовом про визнання неправомірним його рішення № 77 від 18 жовтня 2007 року щодо передачі позивачеві у приватну власність земельних ділянок, - повернення позивачем частини самовільно зайнятої земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та однієї із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Отже вказане рішення є чинним і дії відповідача, спрямовані на обмеження позивача у праві на ці земельні ділянки є неправомірними.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання неправомірною бездіяльності відповідача по розгляду заяв позивача.

Вимоги позивача про зобов"язаня відповідача внести зміни до рішення № 77 від 18.10.2007 у відповідності до діючого на даний час земельного законодавства, що стосується передачі у власність громадян земельних ділянок не можуть бути задоволені з огляду на таке.

Гланишівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси громадян села Гланишів і є колегіальним органом. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради. Відповідно до ст.20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на сесії місцевої ради депутати розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради на основі колективного і вільного обговорення.

Суд не вбачає можливості впливу на волевиявлення депутатів шляхом зобов»язання їх проголосувати за внесення змін до рішення і вважає достатнім визнання їх бездіяльності щодо розгляду по суті заяв позивача неправомірною.

На підставі ст.ст.26,33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.12,40,81,116,121,122,211.212 ЗК України, керуючись ст.ст.159,160,162,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов»язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області по розгляду заяв ОСОБА_1 від 17.11.2014 та від 24.03.2015 про внесення змін до Рішення Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 77 від 18 жовтня 2007 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд з одночасним надісланням апелянтом копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 12.11.2015.

Головуючий суддя