Справа № 819/1417/15
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Справа № 876/8072/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.

суддів: Матковської З.М., Каралюса В.М.,

за участі секретаря судового засідання Корнієнко О.А.,

представника позивача Ковальчина М.Я.,

представника відповідача Фреяк О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства «Зубрець» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року у справі за позовом Приватного агропромислового підприємства «Зубрець» до Управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними, визнання нечинними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне агропромислове підприємство «Зубрець» звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними, визнання нечинними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах.

Тернопільський окружний адміністративний суд постановою від 17.06.2015 року в задоволенні позову відмовив повністю.

Позивач, не погодившись із даною постановою, оскаржив її в апеляційному порядку, просить скасувати та винести нову про повне задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам позивача про те, що позивач, як підприємство, що перебуває на спрощеній системі оподаткування четвертої групи, звільнене від сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника апелянта, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представника відповідача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 71-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України. Зокрема, даним законом з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, відновлюється відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для сільськогосподарських підприємств, що були платниками фіксованого сільськогосподарського податку.

Статтею 4 цього Закону визначено, що розмір збору по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій становить 100% від об'єкта оподаткування.

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою управління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, визначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, згідно з частиною 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для платників 100% фактичних витрат.

Згідно з підпунктами 6.4, 6.8 пункту 6 цієї ж Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

На підставі вимог вищезазначеного законодавства УПФУ в Бучацькому районі Тернопільської області надсилалися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року та вимоги про сплату сум заборгованості за січень, лютий та березень 2015 року в загальній сумі 48677,88 грн.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки з 2015 року з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, платником якого до 2015 року був позивач, який на даний момент відноситься до четвертої групи спрощеної системи оподаткування платників податків, що не є тотожним поняттю «платник фіксованого сільськогосподарського податку», зазначеного в абзаці 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», тому позивач зобов'язаний сплачувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в загальному порядку, визначеному для підприємств, установ та організацій.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права допущено не було, а тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 1 ч. 1, 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства «Зубрець» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року у справі № 819/1417/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 10.11.2015