Справа № 497/769/15-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 497/769/15-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Кодінцева С.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа

розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 05 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_4 про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Болградської міської ради Одеської області (далі Болградська МР), ОСОБА_4 про скасування рішення виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області (далі ВК Болградська МР) від 08 травня 2000 року №177 "Про заяву ПП ОСОБА_2 на реконструкцію наявних приміщень №1, 2, 3, 4, 5, 6 розташованих в будівлі АДРЕСА_1 (крамниця автозапчастини) в бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" та будівництво навісу загальною площею 34,5 кв.м.", яким затверджено ПП ОСОБА_2 акт міської комісії від 09 вересня 1999 року про реконструкцію існуючих приміщень за вказаною адресою, надано дозвіл ОСОБА_2 на замовлення проектно-кошторисної документації на їх реконструкцію та виділено в оренду строком на п'ять років земельну ділянку площею 34,5 кв.м.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що вказане рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки будинок за адресою: АДРЕСА_2 належить йому на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Приміщення №2 і №3 загальною довжиною 11,87 м. будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 захоплюють по довжині 2м його будинку АДРЕСА_2, а по ширині на відстань 0,7 м. Вважає, що така відстань є не допустимою і жодні будівельні норми цього не дозволяють. Так, будівництвом бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" було перекрито стік атмосферних опадів, які утворюються при стіканні з його, будинку, будівлі готелю "ІНФОРМАЦІЯ_2" і двору. Для приховування порушень норм по забезпеченню інженерно-технічних заходів для облаштування стоку атмосферних опадів, двір готелю було засипано піском і покладено асфальт майже по вікна будинку ОСОБА_3

На думку позивача, саме з цих підстав, спірне рішення є неправомірним.

Позивач будучи присутнім в попередніх судових засіданнях підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, подав заяву про розгляд справи у подальшому у його відсутність.

Відповідач представник Болградської МР позовні вимоги не визнав, в своїх поясненнях посилався на положення ст. 171 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах щодо оскарження актів органів місцевого самоврядування, звертав увагу на те, що позивач не наводить будь-яких аргументів щодо невідповідності цього рішення правовим актам вищої юридичної сили, а також на те, що дане рішення ніяким чином не стосується позивача чи будь-яких правовідносин, в яких би він приймав участь.

Крім того, представник стверджував, що обставини даної справи свідчать про те, що будівля літ. "В". відстань від якої до будинку АДРЕСА_2 складає 0,7-0,73 м згідно акту обстеження від 20 травня 2015 року, ніколи не реконструювалася у бік будинку АДРЕСА_2, а будівлі літ. "в", "в-1" та "в-2" були добудовані ОСОБА_5, а не ОСОБА_2, а відтак спірне рішення взагалі не було виконано.

Відповідач ОСОБА_4 також позовні вимоги не визнав, вказував, що дане приміщення він придбав у гр. ОСОБА_5 15 липня 2010 року, та жодних перебудов в цьому приміщенні не здійснював, користується ним у тому вигляді, в якому придбав. Вимоги позивача вважав не обґрунтованими, безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 05 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Болградської МР Одеської області, ОСОБА_4 про скасування рішення виконавчого комітету міської ради відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 січня 2014 року.

Власником спірної суміжної нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на даний час є відповідач ОСОБА_4

Дослідивши в судовому засіданні суду першої інстанції оригінал інвентарної справи на спірне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (витяг якої долучено до матеріалів цієї справи), судом також встановлено:

· згідно договору купівлі-продажу від 31 січня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Болградського районного державного нотаріального округу Одеської області, ОСОБА_6 продав, і ОСОБА_2 купив бар під літ. "В", площею 41,8 кв.м, що становить 1/25 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.42);

· на плані земельної ділянки (а.с.41) та на генеральному плані (а.с.44) за названою адресою, чітко визначено початкові межі цієї будівлі;

· рішенням ВК Болградської МР №177 від 08 травня 2000 року затверджено ПП ОСОБА_2 акт міської комісії від 09 вересня 1999 року про реконструкцію існуючих приміщень за №1, 2, 3, 4, 5, 6 будівлі АДРЕСА_1. Надано дозвіл ОСОБА_2 на замовлення проектно-кошторисної документації на реконструкцію існуючих приміщень (а.с.7).

· 08 вересня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір дарування приміщення 1/25 частки будівлі загальною площею 43,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Болградського районного державного нотаріального округу Одеської області (а.с.45);

· протягом 2000-2009 років ОСОБА_5 було самовільно побудовані будівлі літ. "в", "в-1" та "в-2", що підтверджується генеральним планом земельної ділянки (а.с.44);

· рішенням Болградського районного суду Одеської області від 19 лютого 2010 року визнано право власності за ОСОБА_5 на прибудови літ. "в", "в-1" та "в-2", справа №2-Ц-322 (а.с.53). На дане рішення позивачем по цій справі ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, однак апеляційний суд Одеської області визнав її не поданою і повернув позивачеві (а.с.54-55);

· рішенням ВК Болградської МР №174 від 18 травня 2010 року будівлю бару було виділено з поштової адреси АДРЕСА_1 та було присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.46);

· на підставі вказаного рішення Болградська МР видала свідоцтво на право власності від 25 травня 2010 року на ім'я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 (а.с.47), яке у подальшому було зареєстровано КП "Болградське БІТ", про що свідчить витяг від 03 червня 2010 року;

· згідно договору купівлю-продажу від 15 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., ОСОБА_5 продав нежитлову будівлі бару АДРЕСА_1 ОСОБА_4 (а.с.49). Даний договір зареєстровано в КП "Белградське БТІ" 20 листопада 2010 року (а.с.50).

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення станом на час його прийняття, ніяким чином не стосувалося позивача, а відповідач ОСОБА_4 будь-якої реконструкції будівлі, чи здійснення самовільного будівництва не здійснював. Крім того, враховуючи положення ст.ст. 25, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", умови Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Держбудом України від 10 серпня 1993 року № 136 (ДБН А.3.1.-2-93), що був чинний на час прийняття спірного рішення, ВК Болградської МР Одеської області діяв у відповідності до ст. 19 ч.2 Конституції України на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст.ст. 25, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування".

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказується, що суд першої інстанції не розглянув питання строку та залишилися поза увагою питання поновлення строку на оскарження знаходження громадського туалету Болградського РПС поблизу його житлового будинку. На два його звернення до суду від 03 грудня 2014 року (цивільна справа) та 01 квітня 2015 року (адміністративна справа) було винесена лише одна постанова. Крім того, норми яки порушують його права як власника зазначені в заяві від 03 грудня 2014 року.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі і делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії та бездіяльність державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути здійснені у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, відповідати вимогам діючого законодавства.

Оскаржуючи рішення ВК Болградської МР №177 від 18 травня 2000 року, апелянт не наводить жодної правової норми, з яких підстав це рішення є неправомірним.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення було прийнято 18 травня 2000 року, ОСОБА_3 став власником житлового будинку 20 січня 2014 року, тобто після спливу більш ніж 13 років після прийняття спірного рішення

Попередніми власниками домоволодіння вказане рішення оскаржено не було.

Крім того, з матеріалів інвентарної справи на спірну будівлю за адресою: АДРЕСА_1, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 цієї будівлі будь-якої реконструкції, чи здійснення самовільного будівництва не здійснював, оскільки ним було придбано у власність будівлю, яка була реконструйована попереднім власником.

Будівля літ. "в", відстань від якої до будинку АДРЕСА_2 складає 0,7-0,73 м згідно акту обстеження від 20 травня 2015 року (а.с.34-35), ніколи не реконструювалася у бік будинку АДРЕСА_2, а будівлі літ. "в", "в-1" та "в-2" були добудовані ОСОБА_5, а не ОСОБА_2

Таким чином вбачається, що рішення ВК Болградської МР №177 від 18 травня 2000 року взагалі не було виконано.

Крім того, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 19 лютого 2010 року було визнано право власності за ОСОБА_5 на зазначені прибудови літ. "в", "в-1" та "в-2" загальною площею 75, 1 кв.м до приміщення бару літера "в", розташованого за адресою АДРЕСА_1.

В основу рішення було покладено технічний висновок ПП "Ізмаїлбуддізайнпроект", що зазначені прибудови відповідають діючим будівельним, санітарним, протипожежним нормам і можуть експлуатуватися за призначенням.

ОСОБА_3 скористався своїм правом на апеляційне оскарження цього рішення, однак, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року його апеляційну скаргу на рішення Болградського районного суду від 19 лютого 2010 року по справі №2-Ц-322 було визнано неподаною та повернуто позивачу.

Щодо порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які, на думку апелянта, є підставою для скасування постанови та ухвалення нового рішення, судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 03 квітня 2015 року було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом та розпочато підготовче провадження, ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Таким чином, факт відкриття в суді першої інстанції провадження за адміністративним позовом ОСОБА_3 є свідченням того, що процесуальний строк на оскарження рішення ВК Болградської МР поновлений, що спростовує довід апелянта, про те, що йому не поновили строк звернення до суду.

Також судова колегія не приймає до уваги і довід апелянта про те, що залишились без уваги питання про відновлення строку на оскарження знаходження громадської вбиральні Болградської РСС поблизу його будинку, асфальтування двору готелю Болградської РСС, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, проте, ні в адміністративному позові, ні під час судових засідань у суді першої інстанції ОСОБА_3 не зазначав вищевказане та не висував будь-які вимоги на підставі цього, що підтверджується матеріалами справи. Вказані обставини ніяким чином не відносяться до предмету спору рішення ВК Болградської МР №177 від 18 травня 2000 року.

Довід апелянта про те, що суд першої інстанції на його два звернення виносить тільки одну постанову та твердження про наявність ще одного звернення від 03 грудня 2015 року в цивільному провадженні, судова колегія не приймає до уваги, оскільки цивільний позов від 03 грудня 2015 року та даний адміністративний позов (від 01 квітня 2015 року) належить розглядати в рамках різних процесуальних Законів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких підстав, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Болградської МР, ОСОБА_4 про скасування рішення є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.