Справа № 826/19009/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 жовтня 2015 року № 826/19009/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа» до Комунального підприємства «Київреклама» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації), Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Комунального підприємства «Київреклама» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) (надалі також - відповідач1), Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі також - відповідач2), Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі також - відповідач3), в якому просило:

- визнати протиправними дії Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо не надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа» рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце за адресою: вул. Ревуцького перетин з просп. М.Бажана або про відмову у встановленні пріоритету;

- зобов'язати Департамент суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа» два примірники дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Ревуцького перетин з просп. М.Бажана, за встановленою формою та визначити вичерпний перелік уповноважених органів (осіб), з якими необхідно їх погодити, повідомити про необхідність укладення договору на право тимчасового користування місцем;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.10.2014 №282 щодо демонтажу рекламних засобів, зокрема, щита, що стоїть окремо (суцільний щит) ТОВ «Суперсайт Медіа» (Дарницький район, вул. Ревуцького перетин пр. Бажана, біля ст.м. Харківська, непарна сторона);

- визнати протиправними дії Комунального підприємства «Київреклама» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська адміністрація) зі складання вимоги №142259 від 29.09.2014 року та Акту обстеження до вимоги №142259 від 29.09.2014 року щодо демонтажу рекламного засобу (щита) за адресою: вул. Ревуцького перетин з просп. М.Бажана, який належить ТОВ «Суперсайт Медіа»;

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа» з бюджету М.Києва шкоду в сумі 486 073,08 (чотириста вісімсот шість тисяч сімдесят три грн. 08 коп.) грн., заподіяну Департаментом суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальним підприємством «Київреклама» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації).

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що позивачем було отримано пріоритет на заявлене місце розташування рекламного засобу та отримано дозвіл на розміщення рекламного щита за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького перетин пр. Бажана, біля ст. м. Харківська) по принципу мовчазної згоди у порядку, що встановлений ст. 1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідачі проти задоволення позову заперечували з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.02.2014 позивачем до Управління з питань реклами департаменту суспільних комунікацій подано заяву на розміщення зовнішньої реклами.

За наслідком розгляду заяви позивача щодо оформлення дозволу на розміщення зовнішньої реклами, Департаментом суспільних комунікацій прийнято рішення про відмову у встановленні Товариству пріоритету на заявлене місце, у зв'язку з порушенням вимог Порядку.

В подальшому, відповідачем1 оформлено Вимогу від 29.09.2014 №142259 та Акт обстеження до вимоги щодо усунення порушення ТОВ «Суперсайт Медіа» до 02.10.2014 шляхом демонтажу рекламних засобів, зокрема, щита, що стоїть окремо (суцільний щит) за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Ревуцького перетин пр. Бажана, біля ст. м. Харківська, непарна сторона).

Проте, позивач запевняв суд в тому, що ним отримано пріоритет на заявлене місце та отримано дозвіл на розміщення зазначеного рекламного щита за принципом мовчазної згоди (ст. 1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»), а відтак дії відповідачів вчені усупереч приписам чинного законодавства України.

Вирішуючи спір по суті суд виходив із наступного.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) дій та рішень відповідачів у межах спірних правовідносин з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Києві регулюється Законом України «Про рекламу», Типовими правил розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 (далі - Типові правила), Порядком розміщення реклами в м. Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради 22.09.2011 № 37/6253 (далі - Порядок) та Концепцією розвитку зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженої рішенням Київської міської ради від 26.01.2012 № 20/7357 (далі - Концепція).

Відповідно до п. 6 Типових правил до повноважень робочого органу належить розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії.

Згідно п. 1.3. Порядку дозвільний орган - Департамент суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати покладені на нього функції (у сфері розміщення зовнішньої реклами та реклами на транспорті, у ліфтах комунальної власності територіальної громади міста Києва), передбачені цим Порядком та Положенням про Департамент суспільних комунікацій.

Відповідно до п.4.8. Положення про Департамент суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 30.08.2010 № 674 основними завданнями Департаменту є регулювання в межах повноважень діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами, інформаційних вивісок, реклами на транспорті та реклами в ліфтах житлових будинків комунальної власності міста Києва.

Пунктом 4.1. розділу II Порядку встановлено, що видача дозволів заявникам здійснюється у міському дозвільному центрі державним адміністратором за принципом організаційної єдності. Тобто доводи позивача про застосування до спірних правовідносин принципу мовчазної згоди не узгоджується з наведеними положеннями порядку.

Водночас, суд зазначає, що для одержання дозволу заявник або уповноважена ним особа подає державному адміністратору заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2005 № 1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру», до якої додаються фотокартка та комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування РЗ, та ескіз РЗ з конструктивним рішенням (конструктивне рішення завірене підписами і печаткою розробника, яке містить інформацію про основні габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики та дотримання встановлених вимог ДСТУ, ДБН, ЄСКД та інших нормативних документів (формат А4), разом із завіреною належним чином копією ліцензії розробника, що підтверджує право останнього надавати послуги (роботи) на право будівельного проектування та конструювання).

Згідно п. 4.3. розділу II Порядку за наявності всіх документів, передбачених пунктом 4.1 цього розділу, заява протягом трьох робочих днів реєструється дозвільним органом у журналі реєстрації заяв та дозволів на розміщення зовнішньої реклами (далі - журнал реєстрації), який ведеться за формою згідно з додатком 2 до Типових правил.

Дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування РЗ, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу, а також дотримання вимог пунктів 13.2, 13.4 та 13.7 цього Порядку.

Після перевірки місця керівник дозвільного органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету.

Згідно п. 4.4. розділу II Порядку рішення дозвільного органу про встановлення пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету оформлюється у вигляді наказу керівника дозвільного органу.

Пунктом 4.6. розділу II Порядку встановлено, що у разі прийняття рішення про відмову у встановленні пріоритету дозвільний орган не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття такого рішення передає державному адміністратору вмотивоване рішення про відмову та повертає всі подані заявником документи. Державний адміністратор не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від дозвільного органу рішення про відмову та поданих заявником документів повідомляє суб'єкта господарювання про час та місце видачі рішення про відмову та поданих документів.

Поряд з цим, у відповідності до п. 13.1. розділу II Порядку рекламні засоби мають розміщуватись з дотриманням законів України «Про рекламу», «Про дорожній рух», Типових правил, постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.94 № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», Державних стандартів України, Державних будівельних норм і правил та інших нормативних актів України, рішень Київської міської ради, розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також цього Порядку.

Пунктом 13.2.1. розділу II Порядку встановлено, що усі вперше встановлювані вздовж проїжджої частини вулиць і доріг РЗ будь-якого виду, типу та форми мають розміщуватися (у тому числі відносно раніше розташованих наземних РЗ таких типів: щит, що стоїть окремо) на такій відстані: - не ближче 50 м- для РЗ розміром однієї рекламної площини до 8 кв. м.; - не ближче 100 м - для РЗ розміром однієї рекламної площини від 8 кв. м і більше.

Відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 26.01.2012 № 20/7357 «Про затвердження Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві» встановлено, що надання, переоформлення та продовження строку дії дозволів на право розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до вимог зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві та класифікатора типових рекламних засобів, затверджених цим рішенням.

У відповідності до п. 3.1. Концепції класифікатор типових рекламних засобів (далі - Класифікатор) містить перелік спеціальних тимчасових конструкцій, які можуть розміщуватися на території міста Києва, основні технічні характеристики, загальні вимоги до розміщення кожної конструкції.

Згідно з Класифікатором типових рекламних засобів, затвердженим рішення Київської міської ради від 26.01.2012 № 20/7357 «Про затвердження Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві» (далі - Класифікатор) щит, що стоїть окремо: Рекламний засіб, що розміщується на відкритій земельній ділянці, має зовнішні площини для розміщення реклами та складається з фундаменту, стійки, просторового каркаса та рекламного поля.

Загальні умови розміщення: Висота від поверхні дорожнього покриття до нижнього краю рекламної панелі: якщо РЗ виступає над проїжджою частиною - не менше 5 м; якщо РЗ не виступає над проїжджою частиною - не менше 3 м.

Суцільний щит - рекламоносій, рекламна площина якого складається із суцільної металевої поверхні, змонтованої безпосередньо на металокаркасі.

Основні характеристики: Розмір рекламного поля: 3 х 4 м; 3 х 6 м; 3 х 12 м. Габарити рекламної панелі: не більше 3,4 х 4,4 м; 3,4 х 6,4 м; 3,4 х 12,4 м. Підсвічування рекламоносія: РЗ повинен мати зовнішнє підсвічування.

Згідно ч. 5 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

- подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

- виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;

- негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Пунктом 22 Типових правил розміщення зовнішньої реклами у наданні дозволу може бути відмовлено у разі, коли оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам.

Пунктом 5.6. Порядку встановлено, що у наданні дозволу розповсюджувачу реклами може бути відмовлено у разі, якщо: - оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам; - у поданих документах виявлені свідомо неправдиві відомості; - отримано негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі дозволу.

Як вже було судом встановлено, 26.02.2014 позивач звернувся до Управління (Центру) надання адміністративних послуг апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про видачу дозволу на розміщення рекламного засобу за реєстраційним номером 01013- 04, в якій просив видати дозвіл на розміщення об'єкту зовнішньої реклами - щит, що стоїть окремо, на перетині вул. Ревуцького з проспектом Миколи Бажана (біля станції метрополітену «Харківська») у Дарницькому районі м. Києва.

Заявлений розмір рекламного засобу: з двома рекламними площинами 36 м. х 12 м. площею однієї площини 432 кв.м., загальною площею 864 кв.м.

Як встановлено з письмових пояснень відповідача, позивач при зверненні із заявою № 01013-04 та документами подав копію не чинної на момент подачі документів ліцензії розробника конструктивного рішення на право будівельного проектування та конструювання, місце розташування заявленого рекламного засобу знаходилось на відстані 70 метрів відносно раніше розташованої наземної конструкції ТОВ «ЕКОСВІТ» площею більше 8 кв.м., технологічна схема рекламного засобу позивача не відповідала вимогам Класифікатора типових рекламних засобів, затвердженого Концепцією.

Таким чином, в ході судового розгляду справи підтверджено, що зважаючи на подання позивачем документів, що не відповідали вищенаведеним приписам законодавства, а заявлений рекламний засіб не відповідав встановленим вимогам, відповідачем-2 прийнято Наказ № 75 від 04.03.2014 «Про встановлення (відмову у встановленні) та продовження строку дії пріоритетів», згідно п. 15 Додатку № 2 до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа» відмовлено у встановленні пріоритету на розташування рекламного засобу по вул. Ревуцького на перетині з проспектом Миколи Бажана (біля станції метрополітену «Харківська» непарна сторона) у Дарницькому районі м. Києва.

Про відмову у встановленні пріоритету на заявлене позивачем місце за адресою: вул. Ревуцького перетин з просп. м.Бажана, Департаментом було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа», листом №059/07-1074 від 04.03.2014, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, суд приходить до висновку проте, що дії Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо відмови у встановленні пріоритету на заявлене позивачем місце за адресою: вул. Ревуцького перетин з просп. М.Бажана, у повній мірі узгоджуються з наведеними вище імперативними приписами чинного законодавства.

Окрім того, суд приймає до уваги той факт, що як на момент звернення до суду з даним позовом, Наказ № 75 від 04.03.2014 «Про встановлення (відмову у встановленні) та продовження строку дії пріоритетів» не скасований, а отже є чинним. При цьому, позивачем у межах даного спору не заявлено вимог про визнання протиправним та/чи скасування Наказу № 75 від 04.03.2014.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про зобов'язання Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа» два примірники дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Ревуцького перетин з просп. М.Бажана, за встановленою формою та визначити вичерпний перелік уповноважених органів (осіб), з якими необхідно їх погодити, повідомити про необхідність укладення договору на право тимчасового користування місцем, суд виходив із наступного.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо прийняття рішення про встановлення пріоритету або про відмову в наданні, є його виключною компетенцією.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

В свою чергу, принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, суд не вправі перебирати на себе функції дозвільного органу та своїм рішенням зобов'язувати останнього надавати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, оскільки за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження дозвільного органу щодо надання таких дозволів є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією податкових органів, а відтак позов у цій частині є таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо правомірності Наказу Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.10.2014 №282 щодо демонтажу рекламних засобів, зокрема, щита, що стоїть окремо (суцільний щит) ТОВ «Суперсайт Медіа» (Дарницький район, вул. Ревуцького перетин пр. Бажана, біля ст.м. Харківська, непарна сторона), суд виходив із наступного.

Фактичні обставини справи свідчать, що незважаючи на те, що позивачу було відмовлено у встановлені пріоритету, та не надано дозволу на розміщення об'єкту зовнішньої реклами, останнім було встановлено спеціальну рекламну конструкцію - щит, що стоїть окремо, на перетині вул.Ревуцького з проспектом Миколи Бажана (біля станції метрополітену «Харківська») у Дарницькому районі м. Києва загальною площею 864 кв.м.

Підпунктом «б» пункту 17.2 розділу II Порядку, регламентовано, що демонтаж РЗ здійснюється у разі виявлення самовільно встановлених РЗ.

Абзацем двадцятим пункту 1.3 розділу 1 Порядку визначено, що самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, що розміщується без наявності виданого у встановленому порядку дозволу; після прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження про відмову у продовженні терміну дії дозволу або його скасування. Не вважається самовільно встановленим рекламний засіб протягом часу розгляду заяви розповсюджувача реклами про продовження строку дії дозволу до моменту прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) відповідного рішення за такою заявою.

Згідно п. 17 розділу II Порядку демонтаж означає комплекс заходів, які передбачають відокремлення РЗ разом з основою від місця їх розташування та транспортування на спеціально відведені території для подальшого зберігання.

Демонтаж рекламних засобів є засобом протидії порушенню прав територіальної громади міста Києва щодо надання у тимчасове користування місць (для розміщення рекламних засобів) або усунення порушень договірних зобов'язань розповсюджувачами реклами за договорами про надання у тимчасове користування місць (власниками та/або законними користувачами рекламних засобів), а також засобом усунення порушень в інших випадках.

Згідно пп.б п. 17.2. розділу II Порядку демонтаж РЗ здійснюється в у разі виявлення самовільно встановлених РЗ.

Демонтаж здійснюється відповідно до наказів Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про демонтаж рекламних засобів» працівниками Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама».

Як свідчать матеріали справи, 29.09.2014 інспектором відділу контролю та обліку рекламних засобів відповідача-1 Буренком О.О. було складений Акт обстеження та здійснена фото фіксація рекламного засобу, який складався з 2-х площин загальною площею 864,00 кв.м., що був встановлений позивачем без отримання належного дозволу.

29.09.2014 позивачу була направлена вимога №142259/к про демонтаж встановленого без дозвільної документації рекламного засобу в триденний термін з дня винесення вимоги, однак ця вимога Позивачем не виконана.

Враховуючи той факт, що позивачем без дозволу було розміщено рекламний засіб, а саме щит, що стоїть окремо (суцільний щит), місце розташування: Даницький район, вул. Ревуцького перетин пр. Бажана біля ст.м. Харківська, непарна сторона, що у свою чергу є порушенням законодавства про рекламу, виданий відповідачем2 Наказ від 02.10.2014 № 282 «Про демонтаж рекламних засобів», згідно п. 2 додатку до якого демонтажу підлягав рекламний засіб позивача, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій Комунального підприємства «Київреклама» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) зі складання вимоги №142259 від 29.09.2014 року та Акту обстеження до вимоги №142259 від 29.09.2014 року щодо демонтажу рекламного засобу (щита) за адресою: вул. Ревуцького перетин з просп. М.Бажана, який належить ТОВ «Суперсайт Медіа», суд виходив із наступного.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту КП «Київреклама», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.01.2007 № 83 та зареєстроване державним реєстратором 21.03.2002 (із внесеними змінами) (далі - Статут) КП «Київреклама» безпосередньо підпорядковується Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Підпунктом 3.1.4 розділу ІІІ Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 37/6253 (далі - Порядок) встановлено, що КП «Київреклама» здійснює в межах своїх повноважень (та/або за дорученням дозвільного органу) перевірки за дотриманням вимог цього порядку з подальшою вимогою усунення виявлених порушень та/або проведенням демонтажу рекламних засобів.

Поряд з цим, згідно положень ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Стаття 144 Конституції України встановлює, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Стаття 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і організація благоустрою населених пунктів.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Стаття 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлює, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, крім іншого, затвердження місцевих програм та заходів благоустрою населених пунктів, забезпечення їх виконання тощо.

Пунктом 4) частини 1 статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що елементами благоустрою є засоби та обладнання зовнішньої реклами.

Пунктом 1.2. рішення Київської міської ради від 26.01.2012 № 20/7357 «Про затвердження Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві» затверджено Класифікатор типових рекламних засобів, який містить перелік спеціальних тимчасових конструкцій, які можуть розміщуватися на території міста Києва, основні технічні характеристики, загальні вимоги до розміщення кожної конструкції.

Пунктом 5 цього ж рішення № 20/7357 встановлено, що надання, переоформлення та продовження строку дії дозволів на право розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до вимог зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві та класифікатора типових рекламних засобів, затверджених цим рішенням.».

Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Абзацем другим пункту 17.4 розділу II Порядку, встановлено, що вимога направляється у письмовій формі поштою з повідомленням про вручення або вручається представнику розповсюджувача реклами особисто під підпис. У випадках, передбачених підпунктами а), б), г), д), ж), з) пункту 17.2 цього Порядку до вимоги додається акт, в якому зафіксовані виявлені порушення, за підписом представників дозвільного органу та/або КП «Київреклама».

У вказаних пункті 17.2 цього Порядку випадках (крім випадку, коли власника РЗ неможливо встановити) демонтаж РЗ має бути проведений власниками (законними користувачами) РЗ самостійно за власний рахунок в термін, вказаний у вимозі дозвільного органу чи КП «Київреклама» про усунення порушень вимог порядку розміщення зовнішньої реклами.

Абзацем четвертим пункту 17.4 розділу II Порядку встановлено, що розповсюджувач реклами зобов'язаний протягом трьох днів або в термін, вказаний у вимозі дозвільного органу чи КП "Київреклама", з моменту отримання вимоги усунути зазначені у вимозі порушення та повідомити в цей же строк дозвільний орган в письмовій формі.

Таким чином, враховуючи факт допущення позивачем в порушення законодавства та самовільно встановлено спеціальну рекламну конструкцію - щит, на перетині вул. Ревуцького з проспектом Миколи Бажана (біля станції метрополітену «Харківська») у Дарницькому районі м. Києва загальною площею 864 кв.м. без дозволу, дії КП «Київреклама» щодо фіксування виявлених порушень є такими, що узгоджуються з наведеними вище приписами Порядку розміщення реклами в місті Києві.

Поряд з цим, позовна вимога про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суперсайт Медіа» з бюджету М.Києва шкоди в сумі 486 073, 08 грн., задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 3 статті 386 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 1166 ЦКУ встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.1173 ЦКУ шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Оскільки в ході судового розгляду справи підтверджено, що дії та рішення відповідачів приймались законно, у межах наданих повноважень, позовна вимога про відшкодування шкоди, заявлена в межах даного спору, визнається судом необґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Відповідачі покладений на них обов'язок щодо доказування правомірності оскаржуваних дій та рішень виконали повністю.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур