Справа № 2а-0870/2661/11
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2011 року (10 год. 45 хв.) Справа № 2а-0870/2661/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.

при секретарі судового засідання Лавринці І.П.

за участю:

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

22.04.2011 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Мелітопольського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі позивач) до громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому позивач просить суд прийняти постанову про примусове видворення з території України відповідача.

Крім того, позивач просить звернути судове рішення до негайного виконання.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2011 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 27.04.2010.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 15.04.2010 року СГІРФО Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області було прийнято рішення про видворення відповідача за межі України, згідно з яким, відповідач був зобовязаний покинути територію України до 29.04.2010, але до теперішнього часу відповідач за межі України не виїхав.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити, а відповідач визнав позов та обставини, на які посилався позивач в обґрунтування позовних вимог.

У судовому засіданні 27.04.2011 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2010 начальником СГІРФО Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області був наданий висновок про видворення відповідача за межі України (далі Висновок від 15.04.2010), затверджений начальником ГУМВС України в Запорізькій області.

Як вбачається з даного висновку, 09.04.2010 в ході проведення заходів щодо дотримання іноземними громадянами законодавства України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства в місті Мелітополі по вулиці Леніна співробітниками Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області був виявлений відповідач.

Під час перевірки було встановлено, що відповідач прибув на територію України з території ОСОБА_1 Федерації в січні 2009 року через КПП «Козача Лопань» за національним паспортом 2501 862919, виданим 23.01.2002 Жовтневим РВВС м. Іркутська, з правом перебування на території України до квітня 2009 року, у приватних справах, але, після закінчення відповідного терміну перебування, з території України не виїхав.

Відповідно до Висновку від 15.04.2010 відповідач був зобовязаний покинути територію України до 29.04.2010, також йому було заборонено вїзд на територію України на пять років до 15.04.2015.

15.04.2010 про прийняте рішення щодо видворення відповідача за межі території України було повідомлено Мелітопольського міжрайонного прокурора.

16.04.2010 відповідач ознайомився із Висновком від 15.04.2010 та зобовязався покинути територію України до 29.04.2010 добровільно.

Станом на дату розгляду справи відповідач добровільно не виконав зобовязання покинути територію України.

На території України відповідач мешкав в місті Мелітополі за різними адресами. Постійного місця проживання на території України та приймаючої сторони відповідач не має, близьких родичів в Україні не має, з метою отримання дозволу на імміграцію, надання притулку, статусу біженця чи продовження терміну тимчасового перебування в Україні до уповноважених органів України не звертався.

Судом встановлено, що відповідач прибув на територію України в січні 2009 році, а міграційну картку загубив при невідомих обставинах.

Після закінчення терміну тимчасового перебування в Україні, відповідач за межі України не виїхав, з клопотаннями про продовження терміну тимчасового перебування в Україні не звертався.

Всі зазначені вище обставини були підтверджені відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994 № 3929-ХІІ (далі Закон № 3929-ХІІ) іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на іншій законній підставі, вважаються такими, що тимчасово перебувають в Україні. Вони зобовязані в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, зареєструвати свої паспортні документи, і виїхати з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Згідно з п. 19 Правил вїзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою КМУ від 29.12.1995 № 1074, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на законній підставі, можуть тимчасово перебувати на території країни за паспортним документом, зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами. Паспортний документ подається іноземцем та особою без громадянства для реєстрації у пункті пропуску через державний кордон посадовій особі Державної прикордонної служби. Реєстрація проводиться на період короткотермінового перебування для іноземців та осіб без громадянства з держав з візовим порядком вїзду на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого вїзду, якщо інший термін не визначено міжнародними угодами; для іноземців та осіб без громадянства з держав з безвізовим порядком вїзду - на термін не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду, якщо інший термін не визначено міжнародними угодами.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону № 3929-ХІІ орган внутрішніх справ може затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про можливість звернення постанови суду до негайного виконання суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

За правилами ст. 257 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

В судовому засіданні 27.04.2011 відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, у звязку із захворюванням матері просив про його видворення у найкоротший термін.

Враховуючи клопотання позивача про негайне виконання постанови у даній справі, підтримку зазначеного клопотання відповідачем у судовому засіданні, а також визнання відповідачем адміністративного позову, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови.

Щодо вимог про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, на підставі ч. 5 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994 № 3929-ХІІ та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163, 256, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Мелітопольського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області до громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина ОСОБА_1 Федерації № 25 01 862919, виданий Жовтневим РВВС міста Іркутська 23 січня 2002 року, код підрозділу 382-002).

Звернути постанову суду до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Р.В. Кисіль

Суддя Р.В. Кисіль

Постанова в повному обсязі складена 27.04.2011.