Справа № 2а-5377/09/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 червня 2010 року 11:23 № 2а-5377/09/2670

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванея»

до відповідача Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва

про визнання нечинним податкового повідомлення рішення

за участю прокуратури міста Києва

Суддя Добрянська Я.І.

Секретар судового засідання Пономарьов Д.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №79/09 від 28.05.2009р.),

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №5439/9/10-114 від 17.11.2008р.)

від прокуратури: ОСОБА_3 (довіреність №604вих. від 31.05.10р)

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України 03.06.2010 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Ванея»з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про визнання нечинним податкового повідомлення рішення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та враховуючи змінені позовні вимоги просив суд прийняти постанову, якою визнати нечинним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 10.04.2009р. №/0.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Ванея»вказує на те, що у відповідача при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення рішення не було жодних підстав зменшувати заявлені позивачем в деклараціях з податку на додану вартість суму бюджетного відшкодування у розмірі 327 179 грн. 40 коп.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивачем порушено вимоги 7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»що призвело до завищення податкового кредиту та заниження ПДВ, який підлягає сплаті до бюджету.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Києва була проведена невиїзна документальна перевірка ТОВ «Ванея» з питання правильності нарахування та сплати податків по взаємовідносинах з платниками податків : ТОВ Сяйво-Ф», ПП. «Кристал-К», ТОВ «Ювентіна», ТОВ «Алоробізнес»у період червень 2004р. по жовтень 2006р.

За результатами перевірки відповідачем було складено Акт від 27.03.2009 р. № 488/23-12/31355228.

В зазначеному акті перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем положень 7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України №165 від 30.05.1997р. у редакції наказу ДПА України від 30.06.2005р. №244, а саме перевіркою достовірності відображених показників у податкових Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1-17) червень 2004 жовтень 2006р. встановлено: завищення податкового кредиту за червень 2004 жовтень 2006рр. всього у сумі 327 179,4 грн. шляхом віднесення до складу податкового кредиту у відповідних періодах сум ПДВ по податковим накладним, виписаним від ТОВ «Сяйво Ф», ПП «Кристал-К», ТОВ «Ювентіна», ТОВ «Комторгцентр», ТОВ «Алоробізнес ЛТД».

У звязку із непогодженням з висновками, що зазначені у акті від 27.03.2009р. позивачем були надані заперечення до акту перевірки.

Листом від 06.04.2009р. №3501/10/23-1207 відповідач надав відповідь позивачу, якою висновки по акту перевірки залишив без змін.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № /0 від 10.04.2009 р., яким визначено суму податкового зобовязання за основним платежем 32 475,97 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 16 237,99 грн., на загальну суму 48 713,96 грн.

В судовому засіданні було встановлено, що при оформленні податкового повідомлення рішення відповідачем було допущено описку, а саме номер акта, на підставі, якого винесено оскаржуване податкове повідомлення рішення зазначений з помилкою (№489-23-31355228 замість 488/23-12/31355228). З приводу допущення описки відповідачем надано до суду письмові пояснення.

А відтак у суду немає підстав вважати, що оскаржуване податкове повідомлення рішення було прийнято за висновками будь якого іншого акту, ніж за № 488/23-12/31355228.

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Для встановлення обставин, зазначених у частині першій цієї статті, у судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, досліджуються письмові та речові докази, у тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, задекларовані позивачем суми до відшкодування з бюджету у розмірі 327 179, 39 грн. виникли на підставі укладених договорів з ТОВ «Сяйво-Ф», ПП. «Кристал-К», ТОВ «Ювеніта», ТОВ «Комтогцентр», ТОВ «Алоробізнес ЛТД», виконання яких відбулося протягом червня 2004 р. жовтня 2006р.

Перевірку проведено відповідно до постанови слідчого ГС Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та згідно наданих до постанови копій первинних податкових та бухгалтерський документів, протоколів допиту свідків та обвинувачених по кримінальній справі № 49-2088.

Відповідно до отриманих пояснень посадових осіб ТОВ «Ванея»первинні податкові та бухгалтерські документи щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Сяйво Ф», ПП «Кристал-К», ТОВ «Ювентіна», ТОВ «Комторгцентр», ТОВ «Алоробізнес ЛТД»у період з 2005-2006рр., вилучені у підприємства згідно Постанови про проведення виїмки від 15.03.2007р. проведеної слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 28.03.2007р.

В протоколі виїмки від 15.03.2007р. зазначено перелік документів, які були витребувані, однак слід зазначити, що платіжних доручень та банківських виписок у позивача вилучено не було.

Для проведення зазначеної перевірки, додатками до постанови слідчого були надані матеріали кримінальної справи №49-2088., про що зазначено в акті перевірки.

Відповідно до підтвердженої інформації БД АІС ОР:

ТОВ «Сяйво Ф», перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі м. Києва, стан платника запит на встановлення місцезнаходження, свідоцтво платника ПДВ № 39062045 анульоване 08.05.2008р.

У період, що перевірявся відповідальними особами за результати фінансово господарської діяльності ТОВ «Сяйво-Ф», згідно до реєстраційної інформації та податкової звітності, були Директор ОСОБА_6,ОСОБА_7 бухгалтер ОСОБА_6.

Згідно копії протоколів допиту свідка гр. України ОСОБА_6 31.12.1979 р. н., що міститься в матеріалах справи, окрім реєстраційних документів та документів на відкриття рахунків в банківських установах ніякі документи, що мають відношення до фінансово-господарської діяльності ним не підписувались угоди не укладались та він не надавав повноважень на підписання податкових накладних від ТОВ «Сяйво-Ф»жодній особі.

ПП «Кристал-К», перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, стан платника до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Свідоцтво платника ПДВ № 37114008 анульоване 14.04.2008р.

У періоді, що перевірявся посадовими особами за результати фінансово-господарської діяльності ПП «Кристал-К», згідно до реєстраційної інформації та податкової звітності, були Директор ОСОБА_8, ОСОБА_7 бухгалтер ОСОБА_8.

Згідно копій протоколів допиту свідка гр. України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, що містяться у матеріалах справи, окрім реєстраційних документів та документів на відкриття рахунків в банківських установах ніякі документи, що мають відношення до фінансово господарської діяльності ним не підписувались, угоди не укладались.

Згідно копій протоколів допиту обвинувачувальної гр. ОСОБА_9 ведення бухгалтерського обліку та складанням підроблених податкових документів від імені директора ПП «Кристал-К»ОСОБА_8, безпосередньо займалась гр. ОСОБА_10 при цьому вона не оформлювалась на підприємство як найманий працівник, не працювала на ПП «Кристал-К», як сумісник. При цьому вона не отримувала повноважень від директора ПП «Кристал-К»ОСОБА_8 на підписання податкових накладних від ПП «Кристал-К».

ТОВ «Ювентіна», перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Києва. Стан платника запит на встановлення місцезнаходження, свідоцтво платника ПДВ № 39024048 анульоване 12.03.2008р.

У період, що перевіряється відповідальними особами за результати фінансово-господарської діяльності ТОВ «Ювентіна», згідно до реєстраційної інформації та податкової звітності, були Директор ОСОБА_11 ОСОБА_7 бухгалтер ОСОБА_11

Згідно копій протоколів допиту свідка гр. України ОСОБА_11 28.08.1985 р. н. ніякі документи, що мають відношення до фінансово - господарської діяльності - накладні, рахунки - фактури, податкові накладні від ТОВ «Ювентіна», ним не підписувались, угоди не укладались.

Згідно копій протоколів допиту обвинувачуваної гр. ОСОБА_10 встановлено, що з 2004 нею здійснювалось оформлення первинної бухгалтерської, податкової та цивільно - правової документації від низки підприємств, в тому числі ТОВ «Ювентіна», при цьому вона не оформлювалась на ці підприємства як найманий працівник та не працювала на ТОВ «Ювентіна», як сумісник. Виписані ТОВ «Ювентіна», первинні-бухгалтерські та податкові документи вона передавала ОСОБА_9 для відповідного відображення у податковому обліку ПП «Видавнича Хата».

Згідно копій протоколів допиту обвинувачуваної гр. ОСОБА_9 веденням бухгалтерського обліку та складанням підроблених додаткових документів від імені директора ТОВ «Ювентіна», ОСОБА_11, безпосередньо займалась гр. ОСОБА_10, при цьому вона не оформлювалась на підприємство як найманий працівник, не працювала на ТОВ «Ювентіна», як сумісник. При цьому вона не отримувала повноважень від директора ТОВ «Ювентіна», ОСОБА_11, на підписання податкових накладних від ТОВ «Ювентіна».

ТОВ «Комторгцентр», , перебуває на обліку в ДПІ у Солом'янському районі м. Києва, стан платника - Основний платник, свідоцтво платники ПДВ № 39024048 анульоване згідно Рішення Солом'янського районного суду по справі № 2- 1679/2005 від 14.05.2005 р. з моменту видачі.

У періоді, що перевіряється відповідальними особами за результати фінансово - господарської діяльності ТОВ «Комторгцентр», згідно до реєстраційної інформації та податкової звітності, були Директор ОСОБА_12 ОСОБА_13 бухгалтер ОСОБА_12.

Згідно копій протоколів допиту обвинувачуваної гр. ОСОБА_10 встановлено, що з 2004 нею здійснювалось оформлення первинної бухгалтерської, податкової та цивільно правової документації від низки підприємств, в тому числі ТОВ «Комторгцентр», при цьому вона не оформлювалась на ці підприємства як найманий працівник та не працювала на ТОВ «Комторгцентр», як сумісник. Виписані від ТОВ «Комторгцентр», первинні бухгалтерські та податкові документи вона передавала іншого фігуранта кримінальної справи № 49 -2088.

ТОВ «Алоробізнес ЛТД», код ЄДРГЮУ 33343591, перебуває на обліку в ДПІ у Солом'янському районі м. Києва, стан платника до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, свідоцтво платника ПДВ № 39024048 анульоване згідно Рішення Солом'янського районного суду по справі № 2-а-324-1/06 від 12.12.2006 р.

У періоді, що перевіряється відповідальними особами за результати фінансово - господарської діяльності ТОВ «Алоробізнес ЛТД», код за , згідно до реєстраційної інформації та податкової звітності були:

Директор ОСОБА_14, ОСОБА_13 бухгалтер ОСОБА_14.

Згідно копій протоколів допиту свідка гр. України ОСОБА_14 05.11.1985 р. н. ніякі документи, що мають відношення до фінансово - господарської діяльності - накладні, рахунки - фактури, податкові накладні від ТОВ «Алоробізнес ДТД», код за , нею не підписувались, угоди не укладались.

Згідно копій протоколів допиту обвинувачуваної гр. ОСОБА_10 встановлено, що з 2004 нею здійснювалось оформлення первинної бухгалтерської, податкової та цивільно - правової документації від низки підприємств, в тому числі ТОВ „Алоробізнес ЛТД", код за , при цьому вона не оформлювались на підприємство як найманий працівник та не працювала на ТОВ „Алоробізнес ЛТД", як сумісник. Виписані від ТОВ „Алоробізнес ЛТД", первинні бухгалтерські та податкові документи вона передавала ОСОБА_9 для відповідного відображення у податковому обліку ПП „Видавнича Хата", код за .

Згідно копій протоколів допиту обвинувачуваної гр. ОСОБА_9 вона за вказівкою іншого фігуранта кримінальної справи № 49-2088 безпосередньо займалась веденим бухгалтерського обліку та складанням підроблених податкових документів від імені директора ПП „Видавнича Хата" ОСОБА_15, при цьому вона не оформлювалась на підприємство як найманий працівник, не працювала на ПП „Видавнича Хата", код за , як сумісник. При цьому вона не отримувала повноважень від директора ПП „Видавнича Хата" ОСОБА_15 на підписання податкових накладних від ПП „Видавнича Хата".

Відповідно до п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України №165 від 30.05.1997р., усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податків здійснювати продаж товару (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Статтею 9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-Х1У "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704. первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складенівідповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи зазначене вище та приймаючи до уваги відсутність ТОВ «Сяйво - Ф», ПП „Кристал-К", ТОВ „Ювентіна", ТОВ „Комторгцентр", ТОВ „Алоробізнес ЛТД", за юридичною та фактичною адресами зазначені підприємства не могли проводити фінансово-господарську діяльність, здійснювати дії спрямовані на встановлення, зміну або припинення правовідносин та здійснювати фактичні дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов'язань.

Порядок нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість регулюється Законом України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.97р. зі змінами і доповненнями далі - Закон).

Згідно п.п. 3.1.1 п. 3 .1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість»Об'єктом оподаткування є операції платників податку з: поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України, у тому числі операції з: передачі права власності на об'єкт застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця; передачі об'єкта фінансового лізингу в розпорядження лізингоотримувача; поставки послуг з міжнародних перевезень пасажирів, багажу та вантажів автомобільним транспортом, а також міжнародних відправлень будь-яким видом транспорту на відрізку від пункту їх відправлення (прийняття для перевезення) на митній території України до пункту їх митного оформлення, а також від пункту їх митного оформлення до пункту призначення (доставки) на митній території України; поставки послуг з міжнародних перевезень пасажирів, багажу та вантажів (крім міжнародних відправлень) будь-яким видом транспорту (крім автомобільного) на відрізку від пункту їх відправлення (прийняття для перевезення) на митній території України до пункту проведення прикордонного контролю з їх випуску за межі державного кордону України, а також від пункту прикордонного контролю з їх впуску у межі державного кордону України до пункту їх призначення (доставки) на митній території України; в інших випадках, визначених цим Законом;

Відповідно до п.п. 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

У п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 вищезазначеного закону вказано, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпункт 7.7.1 п.7.7. ст. 7 зазначеного закону встановлює, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Положеннями пп. 7.4.5 п.7.4 ст.7 даного Закону встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Пп. 7.2.3. п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань. Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

Відповідно до пп..4.2.2. п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо: а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання. г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Судом береться до уваги положення п.п. 4.2.3 п. 4.2 ст. 4 зазначеного Закону, відповідно до якого обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених підпунктом 4.2.2 цього пункту, є помилковим, покладається на платника податків, за винятком випадків, визначених пунктом 4.3 цієї статті.

Документи, що підтверджують здійснення позивачем оплати господарсько-фінансової угоди з ТОВ Сяйво-Ф», ПП. «Кристал-К», ТОВ «Ювентіна», ТОВ «Алоробізнес»у період червень 2004р. по жовтень 2006р.позивачем до суду не надано.

Як вже було зазначено вище, в протоколі виїмки від 15.03.2007р. зазначено перелік документів, яки були витребувані, з якого вбачається, що платіжні доручення та банківські виписки витребувані не були. Однак позивач не надав до суду платіжних доручень та банківських виписок, які б підтверджували перерахування коштів на рахунки ТОВ Сяйво-Ф», ПП. «Кристал-К», ТОВ «Ювентіна», ТОВ «Алоробізнес» відповідно до укладених між ними договорів.

Крім того, при дослідженні судом наявних у матеріалах справи податкових накладних вбачається, що контрагенти виписували податкові накладні на абсолютно різні послуги.

Таким чином, позивачем в судовому засіданні не надано доказів щодо правомірності визначення податкового кредиту з податку на додану вартість при взаємовідносинах з платниками податків ТОВ «Сяйво - Ф», ПП „Кристал-К", ТОВ „Ювентіна", ТОВ „Комторгцентр", ТОВ „Алоробізнес ЛТД", встановлено порушення:

пп.7.2.4 п. 7.2, пп. 7.4.1, пп.7.4.5 п. 7.4, пп.7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість", із змінами доповненнями, п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України №165 від 30.05.1997р. у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 30 червня 2005 року, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 327 179,4 грн. в тому числі:

за червень 2004р. 835,5 грн.,

серпень 2004р. 6666,67 грн.,

вересень 2004р. 7566,67 грн.,

жовтень 2004 р. 12333,33 грн.,

листопад 2004р. 4666,56 грн.,

березень 2005р. 62061,07 грн.,

квітень 2005р. 32736,74 грн.,

травень 2005р. 5927,67 грн.,

червень 2005р. 25726,78 грн.,

липень 2005р. 22736,69 грн.,

серпень 2005р. 1575,01 грн.,

вересень 2005р. -20740,0 грн.,

грудень 2005р. 5064,72 грн.,

січень 2006р. 47551,41 грн.,

лютий 2006р. 38514,00 грн.,

квітень 2006р. 5552,4 грн.,

травень 2006р. 16121,4 грн.,

червень 2006р. 1121,0 грн.,

серпень 2006р. 2780,05 грн.,

вересень 2006р. 5014,92 грн.,

жовтень 2006р. 1886,2 грн.

Відповідно до пп.17.1.3 п. 17.1 ст. 17 вищевказаного закону у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Згідно п.15.1.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З огляду на зазначене та виходячи з системного аналізу вище зазначених норм, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства України, у звязку із порушенням позивачем 7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме позивачем завищено суму податкового кредиту, що призвело до заниження сплати ПДВ, який підлягає сплаті до бюджету.

Абзацом другим ст. 11 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.91р. №1251-ХИ, фінансові санкції за наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами державної податкової служби України та іншими уповноваженими державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими актами, чинними на день завершення таких перевірок або ревізій.

Відповідно до абзацу другого п. 8 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби затвердженої наказом ДПА України № 110 від 17.03.01р. (далі - Інструкція) у разі коли за наслідками перевірки виявляється факт завищення суми бюджетного відшкодування, заявленого в податковій декларації про податок на додану вартість, сума такого завищення вважається сумою податкового зобов'язання прихованою від оподаткування. Якщо внаслідок такого завищення отримано бюджетне відшкодування, платник податку визнається таким, що ухиляється від оподаткування, і до нього застосовуються санкції відповідно до законодавства.

Штрафні санкції згідно з абзацами другим та третім цього пункту застосовуються в порядку та розмірах, визначених підпунктом 6.1.3 пункту 6 Інструкції.

Згідно з пп. 6.1.3 п. 6 Інструкції у разі коли за даними документальних перевірок результати діяльності платника податків свідчить про заниження суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях, і контролюючий орган виявляє суму недоплати платника податків, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така не доплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми недоплати та не менше десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Абзацом п'ятим п. 8 Інструкції передбачено, що штрафна (фінансова) санкція згідно з абзацом другим цього пункту застосовується, починаючи з податкового періоду, на який припадає граничний термін подання такої податкової декларації, згідно з якою платником податків заявлено відшкодування податку на додану вартість з бюджету у завищеній сумі, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу.

Отже, відповідач правомірно виніс оскаржуване податкове повідомлення рішення №/0 від 10.04.2009р.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, довів правомірність прийнятого ним рішення. Натомість представник позивача обґрунтованих пояснень щодо заявлених позовних вимог суду не надав.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимогах повністю.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя: Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному обсязі постанови 08.06.2010 р.