Справа № 822/5778/15
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5778/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "М'ясо-Пром" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "М'ясо-Пром" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якій просить визнати протиправними і скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 23.07.2015 року № про застосування штрафних санкцій в сумі 643,90 грн. за платежем авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств;

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 30.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 135504,84 грн., в т.ч. 107995,87 основного платежу та 27508,97 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- рішення про збільшення грошового зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № від 23.09.2015 року на 7534,53 грн., в т.ч. 7175,74 грн. основного платежу та 358,79 грн. штрафних санкцій;

- податкове повідомлення-рішення форми "С" від 30.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання за порушення регулювання обігу готівки в розмірі 4625 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 22.09.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на 884444 грн., в т.ч. 70755 грн. основного платежу та 17689 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 22.09.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 76857 грн., в т.ч. 51238 грн. основного платежу та 25619 штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами проведеної посадовими особами відповідача: документальної планової виїзної перевірки приватного підприємства "М'ясо-Пром" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 23.08.2013 року по 31.12.2014 року та камеральної перевірки, Славутською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області було неправомірно, на думку позивача, винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Стверджує, що податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню з підстав наведених в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, з підстав викладених в письмовому запереченні від 19.10.2015 року просили в задоволенні позовних вимог ПП "М'ясо-Пром" відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно пункту 1.1. статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Судом встановлено, що приватне підприємство "М'ясо-Пром" () зареєстроване 01.10.2013 року як юридична особа Реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, свідоцтво про державну реєстрацію №0001155 від 23.08.2013 року.

У період з 14.05.2015 року по 04.06.2015 року посадовими особами Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку приватного підприємства "М'ясо-Пром" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 23.08.2013 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки було складено акт №55/22/38892637 від 11.06.2015 року.

В ході перевірки відповідачем виявлені та відображені в акті порушення позивачем:

- п.138.1.1, п.138.2 п.138.8 ст.138, пп.139.1.1 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 156830 грн., в тому числі:

за 2013 рік у сумі 34755 грн.;

за 2014 рік у сумі 122075 грн.

- п.192.1 ст.192, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.199.1 ст.199, п.201.7 та п.201.10 ст.201, пункту 11 підрозділу 2 Розділу ХХ ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 208407 грн., в тому числі:

за березень 2014 року в сумі 2489 грн.;

за квітень 2014 року в сумі 6947 грн.;

за травень 2014 року в сумі 34697 грн.;

за липень 2014 року в сумі 13063 грн.;

за серпень 2014 року в сумі 13063 грн.;

за жовтень 2014 року в сумі 44286 грн.;

за грудень 2014 року в сумі 101233 грн. та завищено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього (за червень 2014 року) у розмірі 426 грн.;

- п.2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №637, що призвело до невчасного звітування за видані готівкові кошти під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції;

- п.54.2 ст.54, пп.168.1.5, п.168.1 ст.168 ПК України, в результаті чого ПП "М'ясо-Пром" у червні та липні 2014 року проводилось несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету у періоді, що перевірявся в сумі 54,17 грн.;

- пп.129.1.1, пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України в результаті чого ПП "М'ясо-Пром" нараховано пеню за несвоєчасну сплату в сумі 0,32 грн.;

- пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України, ПП "М'ясо-Пром" не утримано та не перераховано в бюджет податок на доходи фізичних осіб із виплаченого на користь громадянки ОСОБА_3 доходу в сумі 636000,00 грн. За результатами перевірки підлягає донарахуванню 107995,87 грн. податку на доходи фізичних осіб;

- ст.47, ст.51, п.176.2 ст.176 ПК України, платником подано з помилками податковий розрахунок про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми 1-ДФ) за IV квартал 2014 року, а саме: при відображенні виплати суми доходів самозайнятій особі (ознака доходу 157) вказано недійсний РНОКПП НОМЕР_1;

- п.4 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого ПП "М'ясо-Пром" не нараховано та не сплачено єдиний внесок в сумі 7175,74 грн.

Крім того, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75, ст. 76 ПК України, Славутською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області було проведено камеральну перевірку ПП "М'ясо-Пром" з питань несвоєчасної сплати авансових внесків з податку на прибуток по строку 30.03.2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт №162/15/38892637 від 13.07.2015 року.

На підставі актів перевірки №162/15/38892637 від 13.07.2015 року та №55/22/38892637 від 11.06.2015 року, та за результатами розгляду первинної скарги ПП "М'ясо-Пром" від 11.09.2015 року, відповідачем прийняті:

податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 23.07.2015 року № про застосування штрафних санкцій в сумі 643,90 грн. за платежем авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств;

податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 30.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 135504,84 грн., в т.ч. 107995,87 основного платежу та 27508,97 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

рішення про збільшення грошового зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № від 23.09.2015 року на 7534,53 грн., в т.ч. 7175,74 грн. основного платежу та 358,79 грн. штрафних санкцій;

податкове повідомлення-рішення форми "С" від 30.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання за порушення регулювання обігу готівки в розмірі 4625 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 22.09.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на 884444 грн., в т.ч. 70755 грн. основного платежу та 17689 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 22.09.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 76857 грн., в т.ч. 51238 грн. основного платежу та 25619 штрафних (фінансових) санкцій.

Підставами для винесення податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 30.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 135504,84 грн., в т.ч. 107995,87 основного платежу та 27508,97 грн. штрафних (фінансових) санкцій, слугували висновки контролюючого органу про не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб із виплаченого на користь громадянки ОСОБА_3 доходу в сумі 636000,00 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 107995,87 грн.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача з наступних підстав.

Відповідно до договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №17-ВП від 24.11.2014 року працівнику підприємства - громадянці ОСОБА_3 позивачем надано позику в сумі 704747,41 грн.

Згідно пункту 3 вказаного договору, фінансова допомога підлягає поверненню до 31.12.2014 року.

Пунктом 3.2 вказаного договору визначено повернення грошових коштів шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства.

Згідно ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

22.12.2014 року та 29.12.2014 року на розрахунковий рахунок ПП "М'ясо-Пром" були перераховані кошти від ОСОБА_4 про що свідчать банківські виписки. За таких обставин, суд не приймає до уваги викладені в позовній заяві твердження про те, що вказані кошти були повернуті ОСОБА_3

Однак, суд також не погоджується з твердженнями контролюючого органу про те, що дана заборгованість є доходом, отриманим від податкового агента ПП "М'ясо-Пром" як додаткове благо.

Такі висновки контролюючого органу є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Тому для потреб оподаткування кошти, отримані за договором безпроцентної позики, є поворотною фінансовою допомогою. Сума фінансової допомоги, надана на поворотній основі, не є власністю особи, що її отримала.

Якщо позичальник, порушуючи умови договору, своєчасно не повернув суму позики, то згідно зі ст. 625 і ст. 1050 ЦК України, він зобов'язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або чинним законодавством.

Після закінчення встановленого строку повернення позики підприємство може звернутися до суду для стягнення з позичальника (громадянина) суми заборгованості і процентів, передбачених статтями 1050 в 625 ЦК України. У цьому випадку слід враховувати позовну давність. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Якщо після закінчення позовної давності сума заборгованості залишилася нестягнутою, то, згідно пп.164.2.7 п.164.2 ст.164 ПК України, сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом II цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації.

Слід зазначити, що база оподаткування податком з доходів фізичних осіб регулюється ст. 164 ПК України. Зокрема оподатковується дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема, основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом (пп.164.2.17, д) п.164.2 ст.164 ПК України).

В ході судового розгляду встановлено, що ПП "М'ясо-Пром" не приймало рішення про прощення боргу, строк, позовної давності не сплинув, а отже висновок відповідача про отримання "додаткового блага" не ґрунтується на вимогах законодавства.

Окрім того, суд не погоджується з твердженнями контролюючого органу про те, що ПП "М'ясо-Пром" в даних правовідносинах є "податковим агентом".

Згідно пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Статтею 168 ПК України визначено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету.

Згідно пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України).

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку (пп.168.1.3 п.168.1 ст.168 ПК України).

Враховуючи викладене, з позицією контролюючого органу про те, що після підписання договору від 24.11.2014 року №17-ВП, ПП "М'ясо-Пром" під час надання (виплати) поворотної позики в сумі 636000 грн. позивач зобов'язаний був утримати податок на доходи фізичних осіб, можна було б погодитися лише у випадку якби надавалася безповоротна фінансова допомога. Однак в даному випадку позика мала бути повернута до 31.12.2014 року, однак борг не прощався та не анульовувався позивачем.

Згідно пп.164.2.7 п.164.2 ст.164 ПК України, сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом II цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації.

Враховуючи викладене, суд вважає висновки відповідача, викладені в акті перевірки такими, що суперечать чинному законодавству, а тому податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 30.06.2015 року № слід визнати протиправним та скасувати.

Рішення про збільшення грошового зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № від 23.09.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання на загальну суму 7534,53 грн., в тому числі 7175,74 грн. основного платежу та 358,79 грн. штрафних санкцій також слід визнати протиправним та скасувати з наступних підстав.

Підставами для винесення вказаного рішення слугували висновки контролюючого органу про порушення позивачем п.4 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого ПП "М'ясо-Пром" не нараховано та не сплачено єдиний внесок в сумі 7175,74 грн.

Згідно п.4 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується, зокрема, для платників, зазначених у пункті 11 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами.

Такі висновки контролюючого органу не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки надання позики ОСОБА_3 здійснювалось на підставі цивільно-правового договору, а не трудового. ПП "М'ясо-Пром" в даному випадку не є платником єдиного внеску, а тому рішення про збільшення грошового зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № від 23.09.2015 року слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо правомірності прийнятого відносно позивача податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 22.09.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на 884444 грн., в тому числі 70755 грн. за основним платежем та 17689 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями суд зазначає наступне.

Підставами для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слугували висновки контролюючого органу про завищення собівартості придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) за рахунок включення до собівартості отриманих посередницьких послуг по правовідносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на суму 382920 грн., в тому числі за 2013 рік в сумі 182920 грн., за 2014 рік в сумі 200000 грн., з підстав порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме: не вказано в договорах розміру оплати послуг, в актах здачі-прийому виконаних робіт (наданих послуг) не вказано чітко які саме послуги були надані підприємству, не вказано обсяги наданих послуг, для перевірки не надано звіти виконавця про проведену роботу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з підстав наведеного нижче.

Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (свобода договору).

Згідно ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 207 передбачені вимоги до письмової форми правочину, а саме: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України).

Правовідносини з ФОП ОСОБА_5 виникли на підставі договорів про надання посередницьких послуг з постачання великої рогатої худоби №1 від 01.10.2013 року та №1 від 06.01.2014 року.

Згідно договору №1 від 01.10.2013 року, строк дії якого до 31.12.2014 року передбачено, що ФОП ОСОБА_5 за винагороду зобов'язується вчиняти дії та здійснювати посередницьку діяльність з метою забезпечення виробництва ПП "М'ясо-Пром" сировиною (великою рогатою худобою).

Згідно розділу 4 вказаного договору, розмір винагороди визначається в актах виконаних робіт.

Аналогічні умови містяться в договорі про надання посередницьких послуг з постачання великої рогатої худоби №1 від 06.01.2014 року, строк дії якого до 31.12.2014 року.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Обов'язковість ведення обліку доходів і витрат підприємства закріплена приписами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 N 996-XIV(надалі - Закону).

Так, статтею 9 Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Тобто, будь-які документи, у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх передбачених чинним законодавством формальних реквізитів таких документів.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість слід зясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції; установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При встановленні факту здійснення господарської операції дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Перевірці підлягають фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, зокрема: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Так, судом в ході судового розгляду встановлено, матеріалами справи підтверджується, що усі витрати, віднесені ПП "М'ясо-Пром" по господарських правовідносинах із ФОП ОСОБА_5 підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами (актами виконаних робіт, звітами про надання посередницьких послуг, розрахунками винагороди, банківськими виписками про перерахування коштів, фінансовими документами безпосередніх постачальників великої рогатої худоби). Крім того, вказані господарські операції відображені в бухгалтерському та податковому обліку ОСОБА_5

Крім того, суд бере до уваги довідку про економічне обґрунтування діяльності з ФОП ОСОБА_5 №166 від 06.10.2015 року, а саме за період з 01.10.2013 року по 31.12.2014 року отримано наступний економічний ефект:

- ФОП ОСОБА_5 проводив свою діяльність без залучення ресурсів ПП "М'ясо-Пром";

- основна функція ФОП ОСОБА_5 полягала в пошуку великої рогатої худоби, яка підлягала продажу за оптимальними для підприємства цінами, а саме не вище 14,00 грн. за 1 кг. живої ваги, це досягалося ним шляхом укладення з сільськогосподарськими підприємствами протоколу про наміри;

- за посередництва ФОП ОСОБА_5 було знайдено (поставлено) і куплено позивачем 753 голови великої рогатої худоби по ціні 4557,13 грн. за одну голову, в загальному ВРХ коштувала 3431522,08 грн.;

- в подальшому ВРХ ПП "М'ясо-Пром" використовувалася в господарській діяльності і було отримано 6082,52 грн. за продаж м'ясопродуктів виходячи з 1 голови, в загальному було отримано 4580137,56 грн.

Таким чином ПП "М'ясо-Пром", сплативши в загальному за посередництва ОСОБА_5 3431522,08 грн., отримано 4580137,56 грн. доходу за даний період, різниця становить 1148615,48 грн., тобто посередницькі послуги повністю перекриваються і при цьому ПП "М'ясо-Пром" отримало валовий дохід, з якого було сплачено до Державного бюджету України податок на прибуток на загальну суму 80596,00 грн., в т.ч. за 2013 рік 3419,00 грн., за 2014 рік 77177,00 грн.

А тому податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 22.09.2015 р. № НОМЕР_2 слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо прийняття відносно позивача податкового повідомлення-рішення форми "С" від 30.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання за порушення регулювання обігу готівки в розмірі 4625 грн. штрафних (фінансових) санкцій суд зазначає наступне.

Підставами для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слугували висновки контролюючого органу про те, що 15 листопада 2013 року керівнику підприємства видано під звіт грошові кошти з каси підприємства на господарські потреби у сумі 50000 грн. з яких відзвітовано з порушенням терміну, а саме 22 листопада 2013 року в сумі 18498 грн.

Суд не погоджується з такими висновками контролюючого органу, оскільки п.2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 передбачено, що видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження.

Як встановлено в акті перевірки, відзвітовано за отримані кошти керівником підприємства 22 листопада 2013 року, а кошти видано 15 листопада 2013 року, тобто відзвітовано протягом 7 календарних днів (5 робочих днів).

В ході судового розгляду, представником позивача спростовано дані висновки контролюючого органу, оскільки кошти керівником дійсно отримані 15 листопада 2013 року, однак відзвітовано 18 листопада 2013 року, що підтверджується: звітом про використання коштів №9 від 18.11.2013 року на суму 7961,00 грн., прибутковим касовим ордером від 18.11.2013 року на суму 42039,00 грн. та прихідними накладними №2 та №3 від 18.11.2013 року, копії яких долучені до матеріалів справи.

Таким чином, оскільки керівнику підприємства кошти видавалися на закупівлю сільськогосподарської продукції, про що свідчить наказ про відрядження, порушення передбачене п.2.11. Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 - відсутнє.

Пунктом 113.3 ст.113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

Відповідно до ст.238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Види адміністративно-господарських санкцій визначені ст.239 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, штраф, визначений Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" є адміністративно-господарською санкцією в розумінні ст.ст. 238-239 Господарського кодексу України, а відтак повинен застосовуватися в межах строків, визначених ст.250 Господарського кодексу України, тобто протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене податкове повідомлення - рішення форми «С» від 30.06.2015 р. № про збільшення грошового зобов'язання за порушення регулювання обігу готівки на 4625 грн. штрафних (фінансових) санкцій слід визнати протиправним та скасувати.

Податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 23.07.2015 року № про застосування штрафних санкцій до позивача в сумі 643,90 грн. за платежем авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств є правомірним та винесеним як наслідок виявлених порушень з огляду на наступне.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України визначено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Проведеною посадовими особами відповідача перевіркою встановлено, що ПП "М'ясо-Пром" в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік № від 02.03.2015 року задекларовано авансовий внесок, що підлягає сплаті у березні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року в сумі 6439,00 грн. (1/12 нарахованої суми податку на прибуток). Граничний термін сплати авансового внеску за березень 2015 року - до 30.03.2015 року.

Фактично авансовий внесок сплачено 28.04.2015 року, що представником позивача не заперечується. Отже, всупереч вимогам п.57.1 ст.57 ПК України, строк сплати порушено на 29 днів.

В ході судового розгляду встановлено, представниками сторін не заперечується, що згідно платіжного доручення №205 від 30.03.2015 року ПП "М'ясо-Пром" авансовий внесок з податку на прибуток за березень 2015 року в сумі 6439,00 грн. сплачено на рахунок №0005 - код платежу 11021000 - податок на прибуток. Авансові платежі з податку на прибуток підлягали сплаті на рахунок №0005 - код платежу 11024000.

Відповідно до п.2.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Згідно Додатку №8 до вказаної Інструкції, під час сплати платежів до бюджету зазначаються найменування (повне або скорочене) відповідної установи, на ім'я якої відкрито рахунки для зарахування надходжень до державного та/або місцевих бюджетів, найменування території та код бюджетної класифікації.

Враховуючи викладене, станом на 01.04.2015 року у ПП "М'ясо-Пром" виник борг по авансовому внеску в сумі 6439,00 грн. Вказаний борг фактично погашений позивачем платіжним дорученням №270 від 28.04.2015 року.

Відповідно до ст.43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (п.43.4 ст.43 ПК України).

28 квітня 2015 року позивачем було подано до контролюючого органу заяву в якій просив надміру сплачені кошти на рахунок зі сплати податку на прибуток в сумі 6439,00 грн. зарахувати на рахунок зі сплати авансових внесків з податку на прибуток (копія якої міститься в матеріалах справи).

Згідно вищевказаної заяви від 28.04.2015 року, 30.04.2015 року позивачу перераховано грошові кошти в сумі 6439,00 грн. з рахунку 11021000 - податок на прибуток, на рахунок 11024000 - авансові внески з податку на прибуток.

Згідно п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п.113.3 ст.113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Представниками відповідача правомірність своїх дій при прийнятті відповідачем податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 23.07.2015 року № доведена, оскаржуване рішення прийняте на підставі та на виконання вимог чинного законодавства, як наслідок виявлених порушень законодавства, а відповідно в задоволені позову в частині визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення слід відмовити.

Щодо правомірності прийняття відносно позивача податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 22.09.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 76857 грн., в т.ч. 51238 грн. основного платежу та 25619 грн. штрафних (фінансових) санкцій суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слугували висновки відповідача: про завищення податкового кредиту з податку на додану вартість травня 2014 року в розмірі 25000 грн. по взаємовідносинах між ПП "М'ясо-Пром" та ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6" () та про завищення податкового кредиту з податку на додану вартість жовтня 2014 року в розмірі 19913 грн. по взаємовідносинах між ПП "М'ясо-Пром" та ПАТ "Племзавод Літинський" ().

Суд погоджується із такими висновками контролюючого органу з підстав наведеного нижче.

30.05.2014 року ПП "М'ясо-Пром" перераховано ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6" попередню оплату за велику рогату худобу згідно платіжного доручення №б/н на суму 150000 грн., в. т.ч. ПДВ 25000. Перерахування коштів здійснено одним платежем.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України постачальник ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6" зобов'язаний по даті зарахування коштів виписати одну податкову накладну та згідно п.201.10 ст.201 ПК України зареєструвати її в Єдиному реєстрі накладних. ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6" 30.05.2014 року на адресу ПП "М'ясо-Пром" виписані податкові накладні №26/2, №29/2, №31/2, на суму 50000 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн. кожна. Дані податкові накладні не підлягали реєстрації та не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6", в порушення 201.7 ст.201 та пункту 11 підрозділу 2 Розділу ХХ ПК України, виписано три податкових накладних на суми ПДВ менше 10000 грн., які не підлягали реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, уникнувши обов'язку щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Позивачем вищезазначені податкові накладні №26/2, №29/2, №31/2 від 30.05.2014 року було включено до складу податкового кредиту р.10.1 уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 року за вх. № від 18.07.2014 року ("Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій , які: підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою"), в результаті чого за травень 2014 року до бюджету не сплачено ПДВ в сумі 25000 грн. Хоча у разі наявності належним чином складеної податкової накладної на суму ПДВ в розмірі 50000 грн., у відповідності до п.199.1 ст.199 ПК України, ПП "М'ясо-Пром" повинно було здійснити пропорційне віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та відобразити суму ПДВ в розмірі 22567,5 грн. (25000 * 90,27%) в р.15.1 уточнюючого розрахунку ("Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення, ввезення) з податком на додану вартість товарів/послуг та необоротних активів, які частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково в операціях, які не є об'єктом оподаткування (стаття 196 розділу V Кодексу), та/або звільнені від оподаткування (стаття 197 розділу V ПК України, підрозділ 2 розділу ХХ ПК України, міжнародні договору (угоди)), та/або не оподатковується (постачання послуг за межами митної території України та послуг, місце постачання яких визначено відповідно до пунктів 186.2, 186.3 ст. 186 розділу V ПК України за межами митної території України): частина, що включається до складу податкового кредиту").

Представниками відповідача в ході судового розгляду доведено, що позивач не звертався до ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6" щодо порушення порядку виписки податкових накладних. До Славутської ОДПІ заява ПП "М'ясо-Пром" із скаргою на постачальника ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6" щодо подання податкових накладних №26/2 від 30.05.2014 року на суму 50000 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн., №29/2 від 30.05.2014 року на суму 50000 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн. та №31/2 від 30.05.2014 року на суму 50000 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн. не подана.

Таким чином суми ПДВ по податкових накладних: №26/2, 29/2, №32/2 від 30.05.2014 року, складених ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6" на попередню оплату за велику рогату худобу , не підлягають віднесенню до складу податкового кредиту травня 2014 року, як такі, що не підтверджені належним чином виписаними податковими накладними.

Розрахунки коригування кількісних та вартісних показників, що виписані ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6", отримані ПП "М'ясо-Пром" 20.06.2014 року, включені до складу податкового кредиту звітної податкової декларації з ПДВ в червні 2014 року, оскільки сума податкового кредиту червня 2014 року була достатньою для коригування податкового кредиту (-25000 грн.) та не призводила до сплати сум ПДВ до бюджету у розмірі 25000 грн. Згідно звітної податкової декларації з ПДВ за червень 2014 року (вх. № від 21.07.2014 року) задекларована сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету становить 426 грн. У разі відображення позивачем в декларації з ПДВ за червень 2014 року у складі податкового кредиту податкових накладних, отриманих від ДП "ДГ АФ "Надія" ОСОБА_6" та розрахунків коригування до них, то у позивача виникло б від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту у розмірі 24574 грн.

Крім того, ПП "М'ясо-Пром" відображено розрахунки коригувань в р.16.1 "коригування згідно ст.192 ПК України обсягів придбання податкового кредиту, який було включено в р.10.1" декларації з ПДВ за червень 2014 року, а необхідно було включити в р.16.1.2 "коригування згідно ст.192 ПК України обсягів придбання та податкового кредиту, який було включено в р.15.1" у відповідності до ст.192 та ст.199 ПК України.

Також суд погоджується з висновками контролюючого органу, щодо завищення податкового кредиту з ПДВ у сумі 19913 грн. по податкових накладних: №33/2 від 01.10.2014 року та №34/2 від 01.10.2014 року, отриманих від ПАТ "Племзавод "Літинський" у жовтні 2014 року, оскільки проведеним аналізом податкових та видаткових накладних, виписаних ПАТ "Племзавод "Літинський" встановлено розбіжності у сумах. Крім того, розбіжності також містяться в копіях первинних документів стосовно номенклатури постачання та кількості товару. Позивач не звертався до ПАТ "Племзавод "Літинський" щодо порушення порядку виписки податкових накладних. До Славутської ОДПІ заява від ПП "М'ясо-Пром" із скаргою на постачальника ПАТ "Племзавод "Літинський", щодо надання податкових накладних №33/2 від 01.10.2014 року та №34/2 від 01.10.2014 року із порушенням порядку їх заповнення також не подавалася.

Оскільки суми ПДВ по податкових накладних №33/2 від 01.10.2014 року та №34/2 від 01.10.2014 року, складених ПАТ "Племзавод "Літинський" щодо постачання великої рогатої худоби , не підлягають віднесенню до складу податкового кредиту жовтня 2014 року як такі, що не підтверджені належним чином виписаними податковими накладними.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Форма та порядок заповнення податкової накладної передбачені ст. 201 ПК України, відповідно до п. 201.1 якої платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Крім того, представниками відповідача в ході судового розгляду доведено, що наявні в матеріалах справи податкові та видаткові накладні №33/2 від 01.10.2014 року та №34/2 від 01.10.2014 року, складені ПАТ "Племзавод "Літинський", які додані позивачем до адміністративного позову, не відповідають накладним, що надавалися позивачем під час проведення перевірки, зокрема, встановлено розбіжності в податковій накладній №34/2 від 01.10.2014 року - в номенклатурі, одиниці виміру, кількості. Завірена копія вказаної податкової накладної, що була пред'явлена для планової перевірки та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних долучена представниками відповідача до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, представниками відповідача доведено правомірність прийняття відносно позивача податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 22.09.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 76857 грн., а відтак підстави для визнання вказаного податкового повідомлення-рішення протиправним та скасування - відсутні.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм законодавства та враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.3 ст.94 КАС України).

При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 4704,15 грн. В зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог на користь приватного підприємства "М'ясо-Пром" слід присудити 3508,90 грн. судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 7 - 12, 17, 18, 70, 71, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення - рішення (форма «Р») від 30.06.2015 р. № НОМЕР_3 про збільшення грошового зобов'язанням податку на доходи фізичних осіб на 135504 грн. 84 коп., в т. ч. 107995,87 грн. основного платежу та 27508,97 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- податкове повідомлення - рішення (форма «С») від 30.06.2015 р. № про збільшення грошового зобов'язання за порушення регулювання обігу готівки на 4625 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- податкове повідомлення - рішення (форма «Р») від 22.09.2015 р. № НОМЕР_2 про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на 88444 грн., в т. ч. 70755 грн. основного платежу та 17689 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 358,79 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь приватного підприємства "М'ясо-Пром" судовий збір в розмірі 3508,90 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26 жовтня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя