Справа № 159/987/15-а 2-а/159/50/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015р. Справа № 876/7480/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з'явився

позивача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області

на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2015р. у справі №159/978/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області

про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії, просила зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області привести у відповідність до норм законодавства розмір пенсії, провівши перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю, з дня її призначення (25.03.2014р.) у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок), з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, залишивши базовий місяць для індексації пенсійної виплати лютий 2014р.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2015р. у справі №159/978/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії за період з 25.03.2014р. по 22.08.2014р. - залишено без розгляду.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2015р. у справі №159/978/15-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, починаючи з 23.08.2014р., з урахуванням виплачених сум; стягнуто з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 73,08грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом невірно надано правову оцінку всім обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 25.03.2014р. отримує пенсію державного службовця, однак, при нарахуванні пенсії не враховано сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної.

В січні 2015р. позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації.

Листом від 17.02.2015р. №32/К-01 управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області відмовило позивачу в перерахунку пенсії.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного:

За змістом ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24.03.1995р. №108/95 ВР "Про оплату праці" (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991р. №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до вимог частини першої статті 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 03.06.2014р. у справі №21-134а14.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2015р. у справі №159/978/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2015р. у справі №159/978/15-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.11.2015р.