Справа № 804/3355/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 рокусправа № 804/3355/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепова Ю.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року

у справі № 804/3355/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рафтола» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №15097-18-02/292 від 20.08.2014 про невизнання звітності ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за липень 2014 року;

- визнати неправомірною відмову відповідача у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за липень 2014 року, а податкову декларацію ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за липень 2014 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 13.08.2014;

- зобов'язати відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за липень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «Рафтола»;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкова декларація позивача з податку на додану вартість за липень 2014 року заповнена у відповідності до норм чинного законодавства, підписана посадовими особами та скріплена печаткою підприємства, що виключає порушення позивачем вимог п.п.48.3 та 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2015 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо невизнання податковою звітністю декларації позивача з податку на додану вартість за липень 2014 року; визнано декларацію позивача з податку на додану вартість за липень 2014 року з додатками такою, що прийнята датою фактичного її отримання відповідачем, а саме: 13.08.2014; Зобов'язано відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за липень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «Рафтола». В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог мотивовано тим, що податкова декларація ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за липень 2014 року має всі обов'язкові реквізити, встановлені п.48.3 ст. 48 ПК України. Не зазначення повної назви контролюючого органу не можна розцінювати як порушення форми та змісту декларації. Зазначене позивачем найменування контролюючого органу дозволяло його чітко ідентифікувати та не вплинуло на адміністрування податку органом державної податкової інспекції.

Суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у визнанні декларації, поданої ТОВ «Рафтола», податковою звітністю, однак встановив, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не є вірним.

Як зазначено судом першої інстанції, вимоги позову спрямовані на відновлення прав платника податків, порушених внаслідок відмови у прийнятті податкової декларації, а отже предметом розгляду даної справи є фактично протиправність такої відмови. Задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмови прийняти податкову декларацію означає, що відповідне рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі п.49.13 статті 49 Податкового Кодексу України. Суд виходив з того, що належним захистом прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у визнанні податковою звітністю податкову декларацію, а податкова декларація відповідно буде вважатись поданою платником податків у день її фактичного отримання податковим органом, тому дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Позовні вимоги про зобов'язання відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за липень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, визнані судом обґрунтованими, в цій частині позов задоволено.

Рішення суду в частині відмови обґрунтовано тим, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом суду, крім того позивачем не зазначено жодних дістав, які б свідчили про необхідність такого зобов'язання відповідно така вимога є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню .

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначає, що в ході перевірки поданої позивачем декларації встановлено її невідповідність вимогам п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України (відсутність обов'язкових реквізитів), а саме щодо найменування податкового органу, до якого подається звітність: замість ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області зазначено ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів. Відповідач вказує, що податковим органом на адресу позивача направлений лист №15097-18-02/292 від 20.08.2014 щодо невизнання податкової декларації з пропозицією переоформити подану декларацію з дотриманням всіх вимог чинного законодавства України, проте позивачем не переоформив податкову декларацію та не направив її на адресу ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська.

Представники сторін, в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 08.08.2014 засобами поштового зв'язку позивач направив на адресу відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року, яка отримана податковим органом 13.08.2014, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Листом від 20.08.2014 №15097-18-02/292 відповідач повідомив позивача, що податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року оформлена позивачем з порушенням вимог п.48.1 ст.48 та абз.8 п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України, тому звітність не визнана податковою та підлягає переоформленню з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків відповідача.

Матеріалами справи підтверджено, що подана позивачем податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року містить всі передбачені діючим законодавством обов'язкові реквізити, підписана уповноваженою особою підприємства.

Суть виявленого відповідачем порушення полягає в неповному зазначені у податковій звітності назви податкового органу, а саме: в податковій декларації міститься назва контролюючого органу: ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів, що не відповідає дійсності, оскільки найменуванням контролюючого органу є: ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.

Відповідно до п. 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Пунктом 48.1 ст. 48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до вимог пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 ПКУ за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У відповідності до пп.49.11.1 п.49.11 ст.49 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Пункт 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обов'язкових реквізитів до податкової декларації, зокрема, це:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності)

З наведеної норми вбачається, що Податковий кодекс України не містить вимогу щодо зазначення повної назви податкового органу, до якого подається податкова звітність, обов'язковим реквізитом податкової декларації стосовно платника податків є його повне найменування згідно з реєстраційними документами, а стосовно контролюючого органу, до якого подається звітність, - лише його найменування.

Отже відсутність повного найменування контролюючого органу, до якого подається податкова звітність, не є законодавчо встановленою підставою для неприйняття податкової декларації.

Крім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначені позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року вищевказані дані в повному обсязі забезпечують можливість ідентифікувати контролюючий орган, до якого подається ця податкова декларація і на обліку в якому перебуває позивач як платник податку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність порушень позивачем п.48.3 ст.43 ПК України і, як наслідок, неправомірну відмову податковим органом у прийнятті податкової декларації.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання декларації позивача з податку на додану вартість за липень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, тобто 13.08.2014, через те, що протиправними діями відповідача позивача позбавлено можливості вчасно виконати свій обов'язок щодо подання податкової звітності з податку на додану вартість, а також враховуючи положення п.49.13 ст.49 ПК України, згідно яким у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Крім того, є правомірним задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації позивача з податку на додану вартість за липень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «Рафтола», оскільки з положень Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Мінходохів і зборів України від 05.12.2013 № 765 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №217/24994, вбачається, що наслідком подачі податкової звітності платником податків з урахуванням її відповідності всім обов'язковим вимогам до такої звітності, належного підписання відповідними посадовими особами є відображення в інтегрованій картці платника податків відповідних податкових зобов'язань, задекларованих у поданій звітності.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі № 804/3355/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко