Справа № 808/116/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року 13год.19хв. Справа № 808/116/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії головуючого судді Дуляницької С.М., суддів Батрак І.В., Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники ОСОБА_1, ОСОБА_2;

відповідачів: представник Татаринова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Арбітражного керуючого ОСОБА_4

до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Міністерства юстиції України

про визнання незаконними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2), в якому позивач з урахуванням заяв від 29.01.2015 (а.с.128 том 1) та від 22.04.2015 (а.с.231 том 4) просить:

визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 279/7 від 24.12.2014 в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;

визнати незаконним та скасувати пункт 3 наказу Міністерства юстиції України № 2163/5 від 24.12.2014 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого арбітражному керуючому ОСОБА_4;

зобов'язати Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про дійсність свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 139 від 12.02.2013, виданого ОСОБА_4.

Провадження у даній справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 808/7971/14, в якій ОСОБА_4 оскаржував наказ Міністерства юстиції України № 263/7 від 04.12.2014 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивач під час виконання повноважень ліквідатора Бердянського державного заводу скловолокна вживав достатньо заходів щодо забезпечення збереження майна банкрута, добросовісно виконував свої обов'язки, а тому у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження. Крім того, враховуючи, що свідоцтво позивачу анулювали у зв'язку з наявністю двох дисциплінарних стягнень у вигляді попереджень, а наказ про застосування першого попередження скасовано в судовому порядку, пункт 3 наказу № 2163/5 від 24.12.2014 є протиправним та його слід скасувати. Представники позивача також зазначають, що відповідача 2 слід зобов'язати внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про дійсність свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4, оскільки інакше як за рішенням суду відновити в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих запис про дійсність свідоцтва не можливо. Просять адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечує. В судовому засіданні представник відповідачів пояснила, що наказом відповідача 1 від 12.09.2014 № 494/05 призначено проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 в період з 03.10.2014 по 07.10.2014. Наказом від 06.10.2014 № 536/05 продовжено строк проведення перевірки, яка закінчилася 21.10.2014. За результатами перевірки комісією з проведення перевірки встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_4 при виконанні повноважень ліквідатора у справі №19/125-21/143/06-25/84/09-21/24/09 про банкрутство Бердянського державного заводу скловолокна були допущені порушення абзацу 2 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (вжито недостатньо заходів щодо забезпечення збереження майна банкрута) та ч. 3 ст. 98 вказаного Закону (ліквідатор під час реалізації своїх прав та обов'язків діяв недобросовісно та нерозсудливо). Вказані порушення полягають в тому, що позивачем не надано до Комісії доказів перевірки фактичної можливості зберігача забезпечити належну охорону майна банкрута, а саме обраного зберігачем способу збереження майна банкрута з урахуванням великої території підприємства, на якій розташоване зберігаєме майно, великої кількості зберігаємого майна та тієї обставини, що зберігач територіально розташованій в іншій адміністративно-територіальній одиниці, ніж майно банкрута, яке підлягає зберіганню. Арбітражним керуючим не надано Комісії доказів технічної можливості зберігача забезпечити збереження всього майна банкрута. А відтак, наказом Міністерства юстиції України № 279/7 від 24.12.2014 на арбітражного керуючого ОСОБА_4 правомірно було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. У зв'язку з тим, що позивач вже мав одне попередження, рішенням дисциплінарної арбітражного керуючого ОСОБА_4 було позбавлено права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). На підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих наказом Міністерства юстиції України № 2163/5 від 24.12.2014 було анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 139 від 12.02.2013, видане ОСОБА_4 Представник відповідачів просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Позивачу ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 139 від 12.02.2013.

16.09.2014 відповідачем 1 направлено позивачу повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки № 07-16/6/1-1030 (а.с.11 том 1). Одночасно з повідомленням, позивачу направлено копію посвідчення про проведення перевірки, копію запиту органу контролю, копію постанови слідчого (а.с.12-14 том 1).

29.09.2014 позивач листом за вихідним номером 684 (а.с.15-18 том 1) надав пояснення та документи для проведення перевірки.

За результатами проведеної перевірки відповідачем 1 складено довідку (а.с.19-27 том 1), яка направлена позивачу супровідним листом від 22.10.2014 №07-16/6-1-1030 (а.с.28 том 1).

Позивачем подано заперечення до довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.10.2014 № 62 (а.с.29-30 том 1).

За результатами розгляду заперечень, відповідачем 1 складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2014 № 62 (а.с.31-34 том 1). У вказаному акті зазначено, що арбітражним керуючим не спростовані факти, викладені в Довідці про результати позапланової невиїзної перевірки № 62 від 21.10.2014 стосовно вжиття ОСОБА_4 недостатніх заходів щодо забезпечення збереження майна банкрута, а також недобросовісних та нерозсудливих дій ОСОБА_4 під час реалізації ним своїх прав та обов'язків у справі про банкрутство Бердянського державного заводу скловолокна. Комісія дійшла висновку щодо наявності в діях ліквідатора Бердянського державного заводу скловолокна ОСОБА_4 порушень, які не підлягають усуненню: абз.2 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - вжито недостатньо заходів щодо забезпечення збереження майна банкрута; ч. 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - ліквідатор під час реалізації своїх прав та обов'язків діяв недобросовісно та нерозсудливо.

Матеріали перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_4 направлені відповідачем 1 до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України для розгляду пропозиції щодо направлення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (а.с.160-161 том 1).

На підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.12.2014 наказом Міністерства юстиції України № 279/7 від 24.12.2014 на ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження (а.с.130 том 1).

Наказом Міністерства юстиції України від 24.12.2014 № 2163/5 на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.12.2014 №190 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №139 від 12.02.2013, видане ОСОБА_4 (пункт 3 Наказу) (а.с.37-38 том 1).

До Єдиного реєстру арбітражних керуючих внесено запис про те, що свідоцтво ОСОБА_4 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 139 від 12.02.2013 - не діє (а.с.237 том 4).

Не погоджуючись із зазначеними наказами, позивач звернувся до суду.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів визначаються Законом України № 2343-XII від 14.05.1992 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції яка діє з 19.01.2013 ) (далі - Закон № 2343-XII).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону № 2343-XII арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 98 Закону № 2343-XII арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний, зокрема, неухильно дотримуватися вимог законодавства; здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства.

Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Більш спеціальні обов'язки арбітражного керуючого, як ліквідатора у справі про банкрутство, визначаються положеннями ст. 41 Закону № 2343-XII.

Так, згідно з ч. 2 ст. 22 Закону № 2343-XII ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута.

Із матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження за порушення вимог абз.2 ч. 2 ст. 41 та ч. 3 ст. 98 Закону № 2343-XII, а саме: ліквідатором вжито недостатньо заходів щодо забезпечення збереження майна банкрута, ліквідатор під час реалізації своїх прав та обов'язків діяв недобросовісно та нерозсудливо. Такі висновки зроблені у зв'язку з тим, що позивач уклав договір зберігання майна банкрута з ТОВ "Феліс-Електрик", яке територіально розташоване в іншій адміністративно-територіальній одиниці, ніж майно банкрута, яке підлягає зберіганню. В матеріалах перевірки відсутні дані щодо технічних можливостей зберігача забезпечити збереження всього майна банкрута. Ліквідатор не перевірив фактичну можливість ТОВ "Феліс-Електрик" забезпечити належну охорону майна банкрута. Умови договору зберігання в частині відповідальності зберігача носять загальний характер та не конкретизують відповідальність зберігача за неналежне виконання або невиконання умов договору зберігання або втрату зберігаємого майна. Арбітражний керуючий не здійснював перевірку умов зберігання майна та його кількості. Обраний ліквідатором Бердянського державного заводу скловолокна спосіб зберігання майна не дав можливості ОСОБА_4 належним чином виконувати повноваження у справі в частині повного і всебічного забезпечення збереження майна банкрута.

Щодо наведених висновків відповідачів суд зазначає таке. Дійсно, відповідно до положень абз. 2 ч. 2 ст. 41 Закону № 2343-XII, забезпечення збереження майна банкрута покладено на ліквідатора. Однак, законом не встановлений спосіб та форма здійснення збереження майна. Ліквідатор має на власний розсуд визначати найбільш ефективний спосіб та форму забезпечення збереження майна банкрута, враховуючи обсяг майна, його вид, місце розташування та інші особливості майна. Виходячи з цього, ліквідатор зобов'язаний вибрати такий спосіб зберігання, який повною мірою забезпечує збереження всього майна банкрута.

Позивач, виконуючи обов'язки ліквідатора, здійснив заходи щодо збереження майна: під час введення ліквідаційної процедури майно банкрута охоронялося штатними працівниками, які працювали на Бердянському державному заводі скловолокна; згодом позивачем укладено договір зберігання з ТОВ "Феліс-Електрик", якому майно передано за актом прийому-передачі (а.с.58-105 том 2).

Відповідачами до матеріалів справи не надано доказів щодо нестачі майна Бердянського державного заводу скловолокна. Покликання відповідача на перевірку переліку активів банкрута, в якій зазначено про відсутність 49711 одиниць на суму 870000,00 грн. суд не вважає таким, що свідчать про дійсну відсутність таких активів, оскільки відповідачами до матеріалів справи не надано переліку майна, відсутність якого встановлено, не встановлено, чи взагалі таке майно було передано позивачем на зберігання ТОВ "Феліс-Електрик" за актом прийому-передачі.

Натомість позивачем до матеріалів справи надано копії протоколів про проведення аукціонів з продажу активів підприємства - банкрута Бердянського державного заводу скловолокна від 27.03.2015, договори з продажу лотів, акти прийому-передачі майна по лотах, документи щодо надходження коштів по лотах від покупця за придбане майно (а.с.6-229 том 4), які підтверджують, що активи банкрута, які були включені до переліку ліквідаційної маси, що був затверджений 17.06.2013 Фондом державного майна України (а.с.6-27 том 4), були реалізовані на торгах, прийняті покупцем та проведена оплата.

Вказане свідчить про безпідставність висновків відповідачів про невжиття позивачем достатніх заходів щодо забезпечення збереження майна банкрута, оскільки майно банкрута збережено та згодом продано.

У зв'язку із викладеним суд вважає, що були відсутні правові підстави для притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження, а відтак, Наказ Міністерства юстиції України № 279/7 від 24.12.2014 в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України № 2163/5 від 24.12.2014 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого арбітражному керуючому ОСОБА_4, суд зазначає таке.

Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затверджено наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 03.07.2013 за № 1113/23645.

Підстави для накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого визначено пунктом 7.6.2 названого Порядку.

Представник відповідачів в судовому засіданні пояснив, що позивача позбавлено права на здійснення діяльності арбітражного керуючого у зв'язку з тим, що Дисциплінарною комісією винесено щодо позивача два попередження.

Провадження у даній справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 808/7971/14, в якій арбітражний керуючий ОСОБА_4 оскаржував наказ Міністерства юстиції України від 04.12.2014 № 263/7 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2015, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2015, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 263/7 від 04.12.2014 "Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження" в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на арбітражного керуючого ОСОБА_4 (а.с.248-253, 267-276 том 4).

Враховуючи, що наказ Міністерства юстиції України № 263/7 від 04.12.2014 "Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження" в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на арбітражного керуючого ОСОБА_4 визнано протиправним та скасовано в судовому порядку; при розгляді даної справи суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 279/7 від 24.12.2014 в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження (тобто, дисциплінарні стягнення щодо ОСОБА_4 у вигляді попереджень - скасовані), а тому наказ Міністерства юстиції України № 2163/5 від 24.12.2014 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого арбітражному керуючому ОСОБА_4 слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача 2 внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про дійсність свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 139 від 12.02.2013, виданого ОСОБА_4, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 104 Закону № 2343-XII, єдиний реєстр арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України формується державним органом з питань банкрутства. У Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України містяться відомості про: прізвище, ім'я та по батькові арбітражного керуючого; дату видачі та номер свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); дату та номер протоколу рішення кваліфікаційної комісії про складення іспиту; дату та номер протоколу рішення дисциплінарної комісії про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення; дату та номер рішення про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) тощо.

Наказом Міністерства юстиції України 26.03.2013 № 541/5 затверджено Порядок формування і ведення Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (далі - Порядок № 541/5).

Метою формування Єдиного реєстру арбітражних керуючих є:

ведення у повному обсязі обліку арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), а також виданих, переоформлених, анульованих свідоцтв на право провадження діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та їх дублікатів;

реалізації відповідно до вимог законодавства принципів доступності, гласності та відкритості інформації про арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для заінтересованих користувачів;

формування інформації про арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та їх діяльність, необхідної для автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення господарським судом арбітражного керуючого у справах про банкрутство (далі - Автоматизована система).

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 541/5, підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру є:

видача свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

переоформлення або видача дубліката свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

рішення дисциплінарної комісії та наказ Міністерства юстиції України про накладання на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення;

припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

надходження до Міністерства юстиції України інформації про здійснення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) повноважень (обов'язкової звітності, відповідних заяв арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), інформації про результати проведення перевірок дотримання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) законодавства з питань відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом).

Тобто, ні Законом № 2343-XII, ні порядком № 541/5 не передбачено автоматичного відновлення записів (чи зміни записів) у випадку скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень щодо арбітражних керуючих.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 2163/5 від 24.12.2014 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого арбітражному керуючому ОСОБА_4, з метою повного захисту прав позивача та забезпечення відображення в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дійсної інформації про арбітражних керуючих, суд вважає вимогу позивача про зобов'язання відповідача 2 внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про дійсність свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, виданого ОСОБА_4 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

За наведених обставин, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Судові витрати, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України № 279/7 від 24.12.2014 в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 Наказу Міністерства юстиції України № 2163/5 від 24.12.2014 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санкцією, ліквідатора), виданого арбітражному керуючому ОСОБА_4.

Зобов'язати Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про дійсність свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 139 від 12.02.2013, виданого ОСОБА_4.

Судовий збір в сумі 73,08 грн. присудити на користь арбітражного керуючого ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.М.Дуляницька

Судді І.В. Батрак

Ю.П.Бойченко