Справа № 738/1123/15-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Чернігів Справа № 738/1123/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції, начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2, Акціонерного комерційного інноваційного банку ''УкрСиббанк'' (відділення № 339), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_1, АТ ''ОСОБА_4 Аваль'', ПАТ ''КБ ''Приватбанк'' про визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 29.10.2015 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції, начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2, Акціонерного комерційного інноваційного банку ''УкрСиббанк'' (відділення № 339) та просить:

- визнати неправомірними дії начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2 про арешт коштів неналежного боржника ФОП ОСОБА_1;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 08.04.2015, що містяться на рахунках № 2499 в ЧРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів, МФО 353586; № 7 в АТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ, МФО 380805; № 260556508 в ЧОД АТ «ОСОБА_4 Аваль» в м. Чернігів, МФО 353348 та належать СПД ФОП ОСОБА_1;

- зобовязати начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2 повернути усі грошові кошти, які були незаконно зняті з р/р № 2499 в ЧРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів, МФО 353586; р/р № 7 в АТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ, МФО 380805; р/р № 260556508 в ЧОД АТ «ОСОБА_4 Аваль» в м. Чернігів, МФО 353348, та належать СПД ФОП ОСОБА_1, а також 3867,45 грн. знятих незаконно начальником ВДВС Менського РУЮ із рахунку НОМЕР_1 СПД ФОП ОСОБА_1, внаслідок незаконного арешту коштів у неналежного боржника;

- зобовязати начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2 здійснювати стягнення виконавчого збору у відповідності до вимог ст.. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в розмірі 10% від суми основного боргу та утримуватись від повторних виконачих зборів по одному й тому ж виконавчому провадженні декілька разів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив їх остаточно викласти в такій редакції:

- визнати неправомірними дії начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2 про арешт грошових коштів неналежного боржника ФОП ОСОБА_1;

- скасувати постанову начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2 про арешт коштів боржника від 08.04.2015, що містяться на рахунках: № 2499 в ЧРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів, МФО 353586; № 7 в АТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ, МФО 380805; № 260556508 в ЧОД АТ «ОСОБА_4 Аваль» в м. Чернігів, МФО 353348, та належать ФОП ОСОБА_1;

- зобовязати Відділ державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції та начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2 повернути ФОП ОСОБА_1 усі грошові кошти, які були незаконно знято з рахунків: № 2499 в ЧРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів, МФО 353586; № 7 в АТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ, МФО 380805; № 260556508 в ЧОД АТ «ОСОБА_4 Аваль» в м. Чернігів, МФО 353348, що належать ФОП ОСОБА_1

Свої вимоги мотивує тим, що 08 квітня 2015 року постановою начальника ВДВС Менського РУЮ ОСОБА_2 було накладено арешт на кошти ФОП ОСОБА_1, який не є боржником за судовими рішеннями та вказано суми боргу до стягнення 66 198,15 грн., тоді як ухвалою Менського районного суду від 23 травня 2914 року було визначено залишок заборгованості в сумі 46 634,05 грн., чим завищено залишок боргу на суму 19 564,10 грн., а також завищено суму виконавчого збору на суму 10145,71 грн., та нараховано 50,00 грн. витрат за здійснення виконавчих дій. Даною постановою також було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках № 2499 в ЧРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів, МФО 353586; № 7 в AT «ОСОБА_5 Аваль» м. Київ, МФО 530805; № 260556508 в ЧОД AT «ОСОБА_5 Аваль» м. Чернігів, МФО 353348, та належать суб'єкту підприємницької діяльності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 Внаслідок вищевказаних дій йому створено перешкоду у здійсненні фінансових операцій, він не може сплачувати податки та обовязкові збори до Державного бюджету та державних цільових фонді (Пенсійний фонд, фонд соціального страхування від нещасних випадків, фонд соціальної допомоги на випадок безробіття тощо), а також здійснювати будь-які інші платежі в підприємницькій діяльності. За наведених обставин, позовні вимоги мають бути задоволені.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції та відповідач по справі начальник ДВМ Менського РУЮ ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, надав заперечення та пояснив, що на примусовому виконанні у ВДВС Менського РУЮ перебуває виконавчий лист № 2-729/2010 виданий, 24.09.2010 Менським районним судом Чернігівської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1, м. Мена, вул. Урицького, 47-В) на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 116353,86 грн., який надійшов до відділу ДВС повторно з відміткою на виконавчому документі про часткове виконання та залишок суми боргу після попереднього виконання в розмірі 66198,15 грн. В подальшому, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23.05.2014 у справі № 2-729/2010 було встановлено, що розмір заборгованості за вищевказаним виконавчим листом складає 46634,05 грн., замість 66198,15 грн. В ході примусового виконання виконавчого документа було встановлено, що боржник працює в ФГ «ОСОБА_1П.», тому 23.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника. 11.02.2015 до Державної податкової служби України направлено запит з метою зясування належних боржнику відкритих рахунків в установах банків. Згідно отриманої відповіді, боржник ОСОБА_1 і.н. НОМЕР_1, має відкриті рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «ОСОБА_4 Аваль». Ураховуючи викладене, 08.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках відкритих боржником в ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «ОСОБА_4 Аваль» в межах суми залишку боргу за виконавчим документом 44912,93 грн., з урахуванням залишку виконавчого збору у розмірі 4482,53 грн. - згідно постанови про стягнення виконавчого збору від 07.12.2010 Відділу ДВС Менського РУЮ (була винесена при попередньому виконанні виконавчого документа), а всього: в межах суми 49395,46 грн., копію якої направлено до установ банків на виконання та боржнику до відома. Твердження позивача, що ФОП ОСОБА_1 та фізична особа ОСОБА_1 це дві різні особи є необґрунтованим, оскільки не мають посилання на жодну норму законодавства. Так, чинне законодавство України не передбачає виокремлення майна, яке використовується підприємцем для здійснення підприємницької діяльності, із загальної маси належного цьому громадянинові майна, тому дії відповідачів щодо винесення постанови про арешт коштів боржника та стягнення грошових коштів є законними.

Представник відповідача Акціонерного комерційного інноваційного банку ''УкрСиббанк'' (відділення № 339) в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, повідомлений належним чином.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, АТ ''ОСОБА_4 Аваль'' та ПАТ ''КБ ''Приватбанк'' в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали, повідомлені належним чином.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за даною явкою.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов має бути задоволений частково, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що Менським районним судом Чернігівської області 24.09.2010 було видано виконавчий лист по справі № 2-729/2010 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, відповідно до якого судовим рішенням від 13.09.2010 стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 116 353,86 грн., при цьому боржником у вказаному виконавчому листі зазначено ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) (а.с. 154).

Відповідно до заяви стягувача від 12.03.2014 № 622/14 постановою ВДВС Менського РУЮ від 21.03.2014 № 42624473 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-729/2010 та вказано боржника ОСОБА_1 (а.с. 55-57).

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23.05.2014 по справі № 2-729/2010 (провадження № 4-с/738/1/2014) за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб ВДВС Менського РУЮ та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження вимоги скаржника задоволено частково та встановлено розмір заборгованості за виконавчим листом № 2-279/2010 виданого 24.09.2010 вказаним судом, в сумі 46 634,05 грн. (а.с. 18-19).

11.02.2015 за № 9764440 відділом ДВС Менського РУЮ до Державної податкової служби України направлено запит з метою зясування належних боржнику фізичній особі ОСОБА_1 відкритих рахунків в установах банків.

Відповідно до отриманих від Державної податкової служби України даних про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, у боржника фізичної особи, код РНОКПП НОМЕР_1, відкрито рахунки: р/р № 2499 в РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів, МФО 353586, р/р № 7 в АТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ, МФО 380805, р/р № 260556508 в ЧОД АТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Чернігів, МФО 353348 (а.с. 70).

Керуючись даною інформацією, 08.04.2015 ВДВС Менського РУЮ винесено постанову ВП № 42624473 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 на вищевказаних рахунках (а.с. 74).

Про прийняту постанову листами було повідомлено банки та боржника. Листами від 16.04.2015 № 20.1.0.0.0/7-20150415/2818 та від 14.04.2015 № 81-14-1/5908 АТ «ОСОБА_4 Аваль» та ПАТ КБ «Приватбанк» відділ ДВС Менського РУЮ повідомлено про недостатність коштів на рахунках ОСОБА_1, для виконання вищевказаної постанови (а.с. 75, 76).

В той же час, АТ «ОСОБА_4 Аваль» було списано частину коштів в погашення заборгованості з відкритих в нього рахунків, що підтверджується довідкою про списання коштів від 04.11.2015 (а.с. 172).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон №606-XIV) (чинного на момент виникнення спірних взаємовідносин).

Статтею 1 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону № 606-XIV заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до 1, 2, 4 ст. 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону № 606-XIV стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 606-XIV грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Частиною 3 ст. 57 Закону № 606-XIV передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Тобто, з аналізу норм Закону № 606-XIV вбачається, що стягнення за виконавчими документами коштів і їх арешт в фінансових установах відбувається з рахунків боржника.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований 03.01.2013 за № 0002745 (а.с. 153).

Судом встановлено, що рахунки, на які накладено арешт постановою відділу ДВС Менського РУЮ від 12.04.2015, належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), що підтверджено листами ПАТ КБ «Приватбанк»: від 16.04.2015 № 20.1.0.0.0/7-20150415/2818, від 15.07.2015 № 1437 (а.с. 75, 165) та довідками про відкриті рахунки в АТ «ОСОБА_4 Аваль» (а.с. 166, 167), а не фізичній особі ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України від 18.10.2011 № 12/116-2062 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (далі Закон № 12/116-2062) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 ст. 42 Закону № 12/116-2062 передбачено, що для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем та має реєстраційний номер облікової картки платника податків, або уповноважена нею особа (далі - заявник) повинна подати особисто (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) або через уповноважену особу державному реєстратору за місцем проживання документи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 12/116-2062 державний реєстратор після внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця зобов'язаний сформувати реєстраційну справу. Реєстраційна справа має реєстраційний номер, який присвоюється при внесенні запису про проведення державної реєстрації до Єдиного державного реєстру.

ФОП ОСОБА_1 згідно із Законом № 12/116-2062 набуто статусу субєкта господарської діяльності. У звязку з цим, у відповідній реєстраційній службі сформовано реєстраційну справу. Також, ним відкриті рахунки у фінансових установах для здійснення своєї підприємницької діяльності, в тому числі і сплати до Державного бюджету України належних платежів.

Представником відповідача вказано, з посиланням на Господарський та Цивільний кодекси України, що громадянин-підприємець відповідає за зобовязаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення. Однак, заборгованість, на підставі якої виписано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження не повязана з його підприємницькою діяльністю, тому суд вважає такі посилання безпідставними. Вказане підтверджується також випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якої ОСОБА_1 був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності 03.01.2013, а заборгованість у боржника виникла з набранням законної сили рішенням Менського районного суду від 13.09.2010 № 2-729/2010, на підставі якого і було виписано виконавчий лист, що перебуває на примусовому виконанні в ВДВС Менського РУЮ.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону № 606-XIV у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, оскільки у виконавчому провадженні № 42624473 боржником є фізична особа ОСОБА_1, а не субєкт підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, відділом ДВС Менського РУЮ, помилково звернено стягнення та накладено арешт на кошти не боржника по вказаному виконавчому провадженню, а на кошти ФОП ОСОБА_1, який є зареєстрованим у встановленому законом порядку субєктом господарської діяльності, внаслідок чого позивачу було нанесено фінансові збитки. Тому, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про скасування постанови від 08.04.2014 № 42624473 про арешт коштів боржника та про повернення грошових коштів, які були списані з рахунків позивача, мають бути задоволені.

Стосовно позовних вимог про визнання неправомірними дій начальника Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_2 про арешт грошових коштів неналежного боржника суд зазначає, що відповідач діяв в межах даних йому Законом України «Про виконавче провадження» повноважень. Так, при накладенні арешту на кошти, які знаходяться на рахунках позивача, даний відповідач керувався офіційною інформацією, отриманою від Державної податкової служби України на свій запит, в якому зазначені рахунки фізичної особи з кодом РНОКПП НОМЕР_1, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 в частині скасування постанови ВДВС Менського РУЮ про арешт коштів боржника від 08.04.2015 ВП № 42624473 та про повернення позивачу грошових коштів, які були списані з його розрахункових рахунків, є обґрунтованими, а тому мають бути задоволені.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції про арешт коштів боржника від 08.04.2015 ВП № 42624473.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошові кошти, які були списані із рахунків в ЧРУ ПАТ ''КБ ''Приватбанк'' м. Чернігів: р/р 2499, МФО 353586, в АТ ''ОСОБА_4 Аваль'' м. Київ: р/р 7, МФО 380805, в ЧОД АТ ''ОСОБА_4 Аваль'' м. Чернігів: р/р 260556508, МФО 353348 відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 08.04.2015 ВП № 42624473.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції (вул. Червона Площа, 20, м. Мена, Чернігівська область, 15600) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати в сумі 48,72 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна