Справа № 22-а/0690/3830/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3830/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької I.A.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

при секретарі: Жовновській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 квітня 2009 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до. У правління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області про визнання дій неправомірними, стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача у неправильному нарахуванні коштів та стягнути з нього недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.09.1996 року по 01.11.2008 року в сумі 58308,50 грн.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 квітня 2009 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача та стягнуто з нього доплату до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.09.1996 року по 01.11.2008 року в сумі 58308,50 грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що статтею 63 Закону України"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплено норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету. Виконання цього Закону залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус потерпілого від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, який постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення.

Частиною 1 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення доплати, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від 16.05.2008року № 279-УІ дію 4.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зупинення дії положень ст. 39 Закону України № 796-ХІІ, передбачене пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправними дії відповідача по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат, передбачених ст. 39 Закону Ж796-ХІІ.

Разом з тим, судом не взято до уваги, що позивач звернувся до суду з даним позовом в лютому 2009 року і просив стягнути з відповідача недоплачені кошти за період з 01.09.1996 року по 01.11.2008 року. За змістом ст.ст.99,102 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду.

Трудове законодавство і, зокрема, приписи ст.233 КЗпПУ до спірних правовідносини не застосовуються.

Крім зазначеного, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову належить частково скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 99,102,195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 квітня 2009 року в частині стягнення коштів.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області здійснити нарахування та забезпечити виплату ОСОБА_1 доплати до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008р по 01.11.2008 р.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: