Справа № 2а-3266/10/0970
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2010-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2010 р. Справа № 2a-3266/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Панікара І.В.

при секретарі Богусевич А.С.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі, вул. пл.Єдності, 13, смт. Рожнятів, Івано-Франківська область,

до відповідача: Виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня", вул. Першотравнева, 23, смт. Рожнятів, Івано-Франківська область,

про стягнення заборгованості по сплаті витрат пов'язаних з виплатою пільгових пенсій за серпень 2010р. в сумі 778,86 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

17.09.2010 року управління ПФУ в Рожнятівському районі (надалі-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до ВКП «Рожнятівська друкарня»(надалі - відповідач) про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період серпня місяця 2010 року в сумі 778,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на доставку і виплату пільгових пенсій. Так, колишній працівниці відповідача, а саме гр. ОСОБА_4, призначено та виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до п.п. 6.8 Інструкції № 21-1 від 19.12.03р. відповідач зобов'язаний щомісяця до 25-го числа відшкодовувати місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Проте, внаслідок не виконання відповідачем своїх зобовязань за липень 2010 року, за ним рахується заборгованість в сумі 778,86 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовні заяві. Суду пояснив, що станом на момент розгляду справи, відповідачем заборгованості не погашено. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, на адресу суду подали заперечення, відповідно до якого пояснили, що громадянка ОСОБА_4 заробила пільговий стаж, працюючи на посаді складача ручним способом підприємства до 01.01.1992 року, тобто до моменту коли вступив в дію Закон України «Про пенсійне забезпечення»і відповідно діяв Закон СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», який не передбачав обовязку підприємства відшкодовувати Пенсійному Фонду витрати на доставку та виплату пенсій призначених на пільгових умовах, відповідно і підстав для відшкодування немає. Окрім того зазначив, що при виході на пільгову пенсію, відповідачем помилково видано довідку гр. ОСОБА_4 про наявність пільгового стажу починаючи з 1986 року, оскільки такий стаж слід рахувати з 01.12.1980 року по 31.12.1991 року. Окрім того зазначили, що атестація даного робочого місця не проводилась.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід визнати такими, що підлягають до задоволення виходячи із наступних мотивів.

Виключно Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначаються: принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обовязки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» визначає гарантії непрацездатним громадянам України, право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

З урахуванням вищевказаних норм матеріального права, суд констатує, що порядок здійснення відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах регламентований виключно Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та розроблених на його виконання підзаконних нормативно-правових актів, водночас як Законом України «Про пенсійне забезпечення» визначено тільки умови за яких особі може бути призначена та чи інша пенсія.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлює обовязок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень»Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та визначає безпосередньо його порядок.

Так, пунктом 6.1 частини 6 Інструкції визначено, що страхувальники компенсовують органам Пенсійного Фонду 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 частини 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.8. частини 6 вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.3 частини 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Як встановлено в судовому засіданні, шляхом дослідження довідки серії АБ №081389 від 13.08.2009 року, про включення підприємтва відповідача в ЄДРПОУ та статуту виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня», останнє являється правонаступником державного підприємтва «Рожнятівська района друкарня»з моменту підписання акту прийому-передачі майна за договором купівлі-продажу, тобто з 23.05 1996 року. Зазначений факт не заперечується і відповідачем.

Відповідно до даних трудової книжки гр. ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11.11.1980 року прийнята на роботу в Рожнятівську району друкарню на посаду складача ручним способом, в якій пропрацювала на вказаній посаді до 28.01.2010 року. Із трудової книжки прослідковується неодноразова зміна організаційно-правової форми підприємства, зокрема: 04.01.1987 року Рожнятівська района друкарня приєднана до Долинської районної друкарні на умовах виробничого відділення, 07.01.1991 року рішенням Рожнятівської районної ради народних депутатів на базі Рожнятівського виробничого відділення Долинської районної друкарні наново створена Рожнятівська района друкарня, 26.12.1996 року розпорядженням голови Рожнятівської РДА за № 408 на базі Рожнятівської районної друкарні створено ВКП «Рожнятівська друкарня».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, є дійсним правонаступником Рожнятівської районної друкарні підприємства куди працевлаштувалася ОСОБА_4 та пропрацювала до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до акту зустрічної перевірки документів про стаж роботи та заробітної плати гр. ОСОБА_4 за № 15 від 03.03.2010 року посадовими особами управління Пенсійного фонду в Рожнятівському районі Івано-Франківської області підтверджено, що остання з 19.12.1986 року по 06.05.1008 року працювала на посаді складача ручним способом та набула необхідного пільгового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

За наведених умов, суд зазначає, що акт зустрічної перевірки документів про стаж роботи та заробітної плати гр. ОСОБА_4 за № 15 від 03.03.2010 року проведено, поверхнево, односторонньо, без урахування всіх обставин справи, оскільки безпідставно враховано стаж роботи зазначеної громадянки на посаді складача ручним способом тільки з 19.12.1986 року по 06.05.2008 року, внаслідок чого суд критично відноситься до нього та не бере до уваги як доказ. Водночас, суд вважає встановленим тут обставину, що гр. ОСОБА_4 пропрацювала на підприємстві відповідача з 11.11.1980 року по 28.01.2010 року.

Окрім того судом встановлено, що висновком Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації за № 2131 від 02.11.2005 року підтверджено атестацію робочого місця складача вручну ВКП «Рожнятівська друкарня», з моменту атестації від 19.05.1994 року по 02.11.2005 року, що дає право працівникам підприємства на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2.

Також встановлено, що позивачем на адресу відповідача своєчасно направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, зокрема про це свідчить наявний в матеріалах справи відповідний розрахунок по гр. ОСОБА_4 за липень місяць 2010 року та супровідний лист до нього від 16.07.2010 року, які відповідачем одержані.

Відповідно до картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за ВКП за період з 01.01.2010 року по 01.09.2010 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 778,86 грн.

Суд не бере до уваги посилання позивача на статтю 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»як на підставу відсутності обовязку підприємства відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії, оскільки як вже судом зазначалося, виключно Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та розроблених на його виконання підзаконних нормативно-правових актів встановлено обовязок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, водночас як Законом України «Про пенсійне забезпечення»визначено тільки умови за яких особі може бути призначена та чи інша пенсія.

На переконання суду, у гр. ОСОБА_4 станом з моменту призначення їй пільгової пенсії, тобто з 01.01.2010 року, були наявні всі підстави визначені п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, тобто вік - 50 років, загальний трудовий стаж 20 років та спеціальний пільговий стаж 10 років, а відповідно за таких обставин органами Пенсійного Фонду правомірно призначено та виплачуються відповідні пенсійні виплати, які, як наслідок, кореспондують за собою обовязок відповідача компенсувати ці витрати у встановленому Законом порядку.

Враховуючи, що на момент розгляду справи заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період серпня місяця 2010 року в сумі 778,86 грн. відповідачем не відшкодована, остання підлягає до стягнення в судовому порядку.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня", , вул. Першотравнева, 23, смт. Рожнятів, Івано-Франківська область, на користь управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі заборгованість в сумі 778,86 гривень (сімсот сімдесят вісім гривень вісімдесят шість копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Панікар І.В.

Постанова складена в повному обсязі 18.10.2010 року.