Справа № 2-а-34/11
Суддя: Гажа О. П.
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2 -а-34/11
ПОСТАНОВА
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Гажі О.П.
при секретарі Шведовій Я.О.
з участю: представника позивачів ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради і відповідача землевпорядника ОСОБА_2 сільради ОСОБА_4, спеціаліста заступника начальника головного управління Держкомзему України в Миколаївській області ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_3, секретаря виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_8, землевпорядника ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 про визнання незаконними дій та бездіяльності посадових осіб ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, про порушення конституційний прав, свобод та інтересів громадян, що мають статус «Дитини війни»на отримання державних соціальних гарантій, -
В С Т А Н О В И В :
23.06.2010 року позивачі звернулися в Новоодеський районний суд, як до адміністративного суду, з вищезазначеним адміністративним позовом до відповідачів.
В обґрунтування свого позову позивачі зазначили, що після їх звернення з заявою від 19.03.2010 року до ОСОБА_2 сільської ради про виділення їм частки землі в розмірі 0,35 га ріллі кожному в межах населеного пункту с. Бузьке, прилягаючої до будівлі по вул. Шевченка,17, їм не надійшло відповіді на цю заяву і тільки 20.05.2010 року їх заяви були винесені на розгляд сесії ОСОБА_2 сільради, яка відмовила їм в задоволені заяви про передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, мотивуючи тим, що ці землі відносяться до земель загального користування і приватну власність не надаються.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1, посилаючись на викладені в позові обставини, на незаконність прийнятого ОСОБА_2 сільрадою рішення щодо розгляду заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7 і незаконної відмови в задоволені цих заяв, на протиправну, незаконну діяльність і бездіяльність посадових осіб ОСОБА_2 сільради, діяльністю яких позивачам була спричинена моральна шкода, просила суд цей адміністративний позов задовольнити повністю.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради і відповідач ОСОБА_4, ОСОБА_2 сільський голова ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнали. Посилаючись на безпідставність позовних вимог, на законність прийнятого сільрадою рішення, просили суд в задоволені позову відмовити.
Відповідач по справі секретар Бузької сільради ОСОБА_8 за викликом в останнє судове засідання не зявились, хоча належними чином повідомлялись про дату, час і місце судового розгляду справи.
На адресу суду від відповідача ОСОБА_8 надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність.
Неявка відповідача ОСОБА_8 до суду, за викликом, визнана без поважних причин.
Справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_9, за наявності у справі достатніх фактичних даних про права та взаємовідносини сторін.
Вислухавши пояснення сторін, пояснення спеціаліста в сфері земельних ресурсів ОСОБА_5, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Цей висновок суду грунтується на наступному:
Суд зазначає, що позивачі по справі, як громадяни України, як особи, що мають статус «діти війни», мають право на відведення їм земельних ділянок у приватну власність з дотриманням законом передбачених підстав та у відповідності до чинного законодавства України.
Зокрема, таке право позивачів на одержання земельної ділянки у власність передбачено ст.ст.81,116 ЗК України.
Статтею 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено, що громадянам, які мають статус дітей війни надаються пільги, в тому числі щодо першочергового відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва та городництва.
З досліджених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що позивачі 19.03.2010 року звернулися з письмовою заявою до ОСОБА_2 сільської ради про виділення земельної ділянки в межах населеного пункту с. Бузьке Новоодеського району, що прилягає до будівлі по вул. Шевченка,17, належного фермерському господарству «Богданов и сини», з метою організації і ведення особистого селянського господарства.
Рішеннями №15 та №16 37 сесії 5-го скликання ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 20.05.2010 року в задоволені заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було відмовлено і розяснено, що дана земельна ділянка відноситься до земель загального користування і в приватну власність не надається, а може бути надана заявникам в оренду за їх заявою із збереженням цільового використання.

Досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи дійсно свідчать про те, що спірна земельна ділянка, що розташована за адресою: вул. Шевченка, 17 в с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області не відноситься до земель сільськогосподарського призначення, а тому не може надаватися в приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства.

Ця земельна ділянка відноситься до земель житлової і громадської забудови(ст.38, 39 ЗК України) і має оздоровче призначення(ст.ст.47,49 ЗК України), а тому повинна використовуватися згідно з цільовим призначенням і може передаватися громадянам, згідно зі ст.124 ЗК України, лише в оренду.

Питання про зміну цільового призначення даної земельної ділянки (ст.ст.20-21 ЗК України) не ставилося і зміна цільового призначення даної земельної ділянки неможливе, в звязку з находженням на ній недобудованої новобудови ОСОБА_2 лікарні.

Дослідженні в суді фактичні обставини справи свідчать про те, що право власності на цю земельну ділянку, відповідно до ст.83, п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України, належить територіальній громаді ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка і вправі розпоряджатися нею, згідно чинного земельного законодавства.

Тому, суд з урахуванням викладеного, приходить до висновку, що ОСОБА_2 сільською радою прийняті правомірні, законні рішення про відмову позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виділенні у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки по 0,35 га, що розташована по вул. Шевченка, 17 в с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області.

Внаслідок відсутності підстав для визнання незаконними вищевказаних рішень, відсутні підстави для їх скасування.

Що ж стосується другої половини доводів представника позивачів, про те, що оскаржувані рішення ОСОБА_2 сільради №15 та №16 від 20.05.2010 року за своєю формою не відповідають вимогам рішення, як таким, то суд погоджуючись з цими доводами позивача зазначає, що вказані оспорюванні позивачами рішення за своєю формою і категоричністю не зовсім відповідають такому документу, як рішення, а мають і несуть більш розяснювальний характер ніж вольовий.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно зі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою передбачено види актів органів і посадових осіб органів місцевого самоврядування, чітко не визначено, якими за змістом і за формою повинні бути рішення цих органів і їх посадових осіб.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутність належної форми оскаржуваних рішень, при відсутності чітко визначеної законом форми рішення, саме по собі не може бути підставою для визнання цих рішень незаконними чи протиправними.

Зміст оспорюванних рішень однозначно зрозумілий і сприйнятливий, як для позивачів так і для інших осіб, і зі змісту цих рішень чітко вбачається факт відмови позивачам в задоволені їх заяв.

Для наявності підстав для відшкодування завданої моральної шкоди позивачам, через порушення їх прав, необхідно доведення позивачами порушення прав позивачів, доведення цієї моральної шкоди, необхідно визначити характер моральної шкоди, ступень тяжкості перенесених позивачами душевних страждань і нервових переживань, а також довести вину відповідачів в заподіянні цієї шкоди позивачам та необхідно довести причинно-наслідковий звязок між винними протиправними діями відповідачів та їх наслідками настанням негативних наслідків у вигляді моральної шкоди.

Враховуючи те, що суд не вбачає підстав для визнання незаконними і скасування оспорюванних рішень, визнав їх законними і правомірними, внаслідок цього не вбачає ніякої вини відповідачів у заподіянні позивачам моральної шкоди.

Крім того суд зазначає, що згідно чинного законодавства обставини заподіяння моральної шкоди, її характер, розмір, ступінь тяжкості та інше повинні доводитись особисто особою, яка зазнала цієї моральної шкоди, як доказ її заподіяння. Не може буди доказом в підтвердження заподіяння моральної шкоди пояснення представника цієї особи, а не самої особи.

Статтями 18-19 Закону України «Про звернення громадян», не передбачається обовязкового підтвердження факту відправлення відповідей заявнику на його заяви і звернення, хоча відповідачем, після прийняття рішення були вжиті такі заходи щодо відправлення на адресу позивачів відповідей по їх заявам про відмову у виділенні в приватну власність земельної ділянки.

Через відмову позивачу в задоволенні її позову, не підлягають задоволенню її вимоги про відшкодування понесених судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 158-163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити повністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в задоволені їх позову до ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_3, секретаря виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_8, землевпорядника ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 про визнання незаконними дій та бездіяльності посадових осіб ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, про порушення конституційний прав, свобод та інтересів громадян, що мають статус «Дитини війни»на отримання державних соціальних гарантій.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: