Справа № 2а-7933/10/1370
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року № 2а-7933/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Сидор О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому з урахуванням уточнень від 22.07.2015 року просить суд :

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 12.07.2010 року № 726, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх сиріш України у Львівській області від 05.08.2010 року № 246 о/с по особовому складу, в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України майора міліції ОСОБА_1, слідчого Новороздільського міського відділу ГУМВС України у Львівській області за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни);

- поновити ОСОБА_1 на займаній до звільнення чи рівнозначній посаді;

- стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.08.2010 року по час поновлення на роботі;

- стягнути з ГУМВС України у Львівські області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внтурішніх справ та оскаржуваний наказ по особовому складу в частині його звільнення вважає протиправними та такими, що підлягають до скасування. Зазначає, що на момент затримання не перебував в складі оперативно-слідчої групи, а тому не може вважатись таким, що перебував на службі в стані алкогольного сп'яніння, а відтак не порушував службової дисципліни. Не перебування у складі оперативно-слідчої групи під час затримання, на думку позивача, стверджується тим, що за ним не закріплено табельну зброю, він не проходив інструктаж про заходи безпеки при поводженні із табельною зброєю, із наказом, яким за ним, начебто, закріплено табельну зброю, він не ознайомлений, в графік чергувань він вписаний від руки кульковою ручкою, в той час як інші працівники зазначені друком. З наведених причин просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з врахуванням уточнень від 22.07.2015 року підтримав повністю. Додатково пояснив, що після завершення чергування в складі оперативно-слідчої групи о 21:00 год 09.07.2010 року, з дозволу чергового залишився ночувати у райвідділі, оскільки рух міжміського транспорту до місця його проживання після 21:00 год принився. Під час вечері він випив пляшку пива і пішов ночувати в актовий зал. Під час затримання він дійсно був в стані алкогольного сп'яніння, однак такими діями він не порушував службової дисципліни, оскільки не перебував на чергуванні. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, які наведені у позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечила з наступних підстав. В ході службового розслідування було встановлено грубе порушення позивачем службової дисципліни та вимог наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81 "Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в ОВС та попередження надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу", а саме вживання спиртних напоїв під час перебування на службі, за що на позивача наказом ГУ МВС України у Львівській області № 726 від 12.07.2010 року було накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ. Факт перебування ОСОБА_1 у добовому наряді в складі слідчо-оперативної групи у стані алкогольного сп'яніння підтверджений висновком службового розслідування. Покликання позивача, що, начебто, він на момент його затримання не здійснював чергування в оперативно-слідчій групі спростовується Інструкцією з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини, інші правопорушення та події, згідно якої оперативно-слідчі групи чергують цілодобово. А чергування позивача з 09.07.2015 року на 10.07.2015 року стверджується графіком чергування та записами у зошиті оперативного чергового. Факт сп'яніння підтверджено медичним висновком. На виконання наказу ГУМВС України у Львівській області № 726 від 12.07.2010 року видано наказ ГУМВС України у Львівській області від 05.08.2010 року № 246 о/с по особовому складу, оскільки дисциплінарне стягнення, як звільнення з посади, вважається виконаним після видання наказу по особовому складу. У зв'язку з викладеним, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

На посаді слідчого слідчого відділу Новороздільного міського відділу ГУ МВС України у Львівській області позивач працював з 21.03.2010 року.

12.07.2010 року наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області № 726 за грубе порушення службової дисципліни, яке виразилось у вживанні спиртних напоїв та перебуванні на службі у стані алкогольного сп'яніння, керуючись вимогами наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81 та ст. 12 Дисциплінарного статуту, на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляд звільнення з органів внутрішніх справ.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення було проведене службове розслідування, оформлене висновком від 10.07.2010 року. Згаданим службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 09.07.2010 року під час чергування в складі слідчо-оперативної групи Новороздільського МВ перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Проведеною атестацією позивача за період з 02.08.2009 року по 02.08.2010 року було встановлено, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з ОВС в зв'язку з порушенням дисципліни. Атестаційний листок підписаний членами атестаційної комісії та самим ОСОБА_1 05.08.2010 року із зауваженнями до абз. 2,3,6,7.

За поданням в.о. начальника Новороздільського МВ ГУ МВС України у Львівській області наказом ГУ МВС України № 246 о/с від 05.08.2010 року ОСОБА_1 звільнено з ОВС України за п. 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (порушення дисципліни).

Відмовляючи в позові суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

Пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затв. Постановою КМ УРСР від 29.07.1991 року, з наступними змінами, передбачено звільнення із служби в органах внутрішніх справ з підстав порушення дисципліни особою середнього, старшого і вищого начальницького складу ОВС.

Положення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затв. Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (надалі -Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту встановлюється, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача, останній зазначає, що на момент перевірки наряду СОГ Новороздільського MB працівниками ІОС УКЗ ГУ МВС України у Львівській області не перебував на службі, тобто не був в складі СОГ, а лише знаходився у райвідділі. А тому, позивач вважає, що не може бути притягнений до відповідальності, за порушення дисципліни, яке нібито проявилося у перебуванні на службі у стані алкогольного сп'яніння.

Проте як свідчать матеріали справи, то з графіка чергувань СОГ Новороздільського МВ ГУ МВС України у Львівській області з 06.07.2010 року по 13.07.2010 року вбачається, що графа "СВ" заповнена за період з 08.07.2010 року по 11.07.2010 року. Прізвище "Марчишин" вказано ручкою, в той час як весь графік надрукований на комп'ютері. Однак, поруч з позивачем від руки в графі «СВ» записані і інші особи (Якимів, Романюк), що, на переконання суду, не вказує на заангажованість відповідача по відношенню до позивача.

Поряд з цим, з графіка чергувань СОГ Новороздільського МВ ГУ МВС України у Львівській області з 06.07.2010 року по 13.07.2010 року видно, що 09.07.2010 року саме позивач заступив на чергування в СОГ.

Так, пунктом 5.12 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини, інші правопорушення та події (чинної на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що слідчо-оперативні групи чергують цілодобово.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з даними записів оперативного чергування та графіку чергування позивач з 09:00 год. 09.07.2010 року заступив на чергування в складі СОГ.

Отже, оскільки слідчо-оперативні групи чергують цілодобово, позивач вважався таким, що з 09:00 год. 09.07.2010 року по 09:00 год. 10.07.2010 року несе чергування в СОГ.

З матеріалів справи випливає, що близько 04:00 год. 10.07.2010 року позивач був виявлений в приміщенні Новороздільського МВ ГУМВС в стані алкогольного сп'яніння. Факт вживання алкоголю не заперечує й сам позивач, а також такий підтверджується висновком медичного огляду №3917 від 10.07.2010 року, зробленого о 05:04 год.

А відтак, дані обставини свідчать про те, що на момент алкогольного сп'яніння позивач вважався таким, що перебував на службі.

Організація чергувань СОГ регламентована положеннями розділу 5 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 04.10.2003 року № 1155 "Про вдосконалення реагування на повідомлення про злочини, інші правопорушення і події та забезпечення оперативного інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ України", зареєст. в Міністерстві юстиції України 01.03.2004 року за № 259/8858 (надалі - Наказ).

Так, зокрема, згідно з п. 5.5 вказаного Наказу, категорично заборонено включати до складу СОГ осіб, за якими не закріплена табельна зброя.

Позивач твердить, що не міг перебувати на чергуванні СОГ, оскільки не отримував табельної зброї. Проте матеріали справи стверджують протилежне.

Наказом від 09.07.2010 року за позивачем закріплено табельну вогнепальну зброю.

Покликання позивача на відсутність доказів ознайомлення із наказом начальника Новороздільського MB ГУМВС України у Львівській області № 84 від 09.07.2010 року, яким за ним було закріплено табельну зброю (ПМ-9мм. (АК-1448), не свідчить про не отримання такої, а й підтверджується тим, що позивачем зроблено відповідну відмітку з підписом про отримання в книзі обліку та закріплення озброєння.

Те, що з наявної у матеріалах справи копії з журналу № 13 дек реєстрації інструктажів про заходи безпеки при проводженні із табельною зброєю не можна зробити висновок про те, що позивач 09.07.2010 року проходив інструктаж як особа, яка заступає на чергування у складі СОГ, не є беззаперечним доказом того, що позивач не ніс чергування у СОГ, зважаючи на встановлені судом обставини, що підтверджені письмовими доказами.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що в ухвалі Вищого адміністративного суду від 27.05.2015 року в даній справі колегія суддів встановила, що висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо недоведеності факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та порушення службової дисципліни не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки покази свідків не спростовують наявні в матеріалах справи письмові докази.

Отже, як встановлено вище, чергування в СОГ відбувається цілодобово, а і саме під час несення такого чергування, як це встановлено судом, позивач вживав алкогольні напої, відповідно й перебував у стані алкогольного сп'яніння, що ним як стверджувалось, так і було виявлено працівниками ІОС УКЗ ГУ МВС України у Львівській області під час перевірки добового наряду СОГ Новороздільського MB, та підтверджується висновком медичного огляду №3917 від 10.07.2010 року, а відтак, дані фактичні обставини дають змогу стверджувати, що звільнення позивача з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, яке проявилося у перебуванні на службі у стані алкогольного сп'яніння, відбулось правомірно.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, згідно з ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні

Зважаючи на наведене суд не знаходить підстав для задоволення позову в цілому.

Таким чином, при накладенні дисциплінарного стягнення відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і правових підстав для визнання рішень суб'єктів владних повноважень неправомірними у суду не має.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 02.11.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.