Справа № 813/1376/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 р. Справа № 876/8490/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року у справі №813/1376/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» до Управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про скасування розрахунків,-

В С Т А Н О В И В:

20.03.2015р. Публічне акціонерне товариство «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі (далі - Управління), просило, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, скасувати: розрахунок фактичних витратна виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №05762281 за 2013 рік на суму 96 7602,66 грн.; розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 05762211 за 2013 рік на суму 51 650,23 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач зареєстрований Управлінням як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В січні 2015 року Управлінням надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Питання відшкодування підприємством витрат на виплату і доставку пенсій регулюється Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При зверненні з позовом про стягнення спірних виплат, предметом позову є стягнення недоїмки, а тому строк давності не застосовується.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління супровідним листом від 20.01.2015р. за №483/04-28 на адресу Товариства надіслано два розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за 2013 рік.

Так, згідно надісланих розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за 2013 рік сума спірних витрат становить 967 602,66 грн. та 51 650,23 грн. відповідно (а.с.56-58).

Вважаючи, що Управлінням незаконно донараховано у 2015 році фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за 2013 рік, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.2 Розділ XV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Абзацом 5 п.2 Розділ XV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1058-IV передбачено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, в редакції чинній на момент отримання спірних розрахунків, (далі - Інструкція), яка визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Так, п.6.4 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.6.5 Інструкції, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Пунктом 6.7 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період.

При цьому відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено права Управління надсилати Товариству розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 14.03.2013р. № К/9991/32264/11, ухвалі від 29.10.2015р. №К/800/9206/15.

Як зазначено позивачем в суді першої інстанції та не спростовано відповідачем, розрахунки за 2013 рік до 26.01.2015р. Товариству не надсилались.

Як це встановлено судом першої інстанції з пояснень представника відповідача, факт формування та надіслання позивачу розрахунків за 2013 рік лише в січні 2015 року пояснюється тим, що вказані в розрахунках фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які були понесені Управлінням у 2013 році, останнім виявлені лише після проведеної інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків одержувачів пенсій.

Колегія суддів приходить до переконання, що оскільки пільгові пенсії по пенсіонерах, зазначених у спірних розрахунках за 2013 рік, виставлених позивачу до відшкодування у січні 2015 року, не змінювалися та не перераховувалися, а тому позивач не несе відповідальності за виявлені помилки у формуванні даних по відшкодуванню фактичних витрат за 2013 рік, які ним не допущені, в спосіб відшкодування Управлінню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій понесених Управлінням за попередні періоди.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Інструкцією передбачено щомісячне стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за поточний місяць.

З системного аналізу положень Інструкції вбачається, що такими передбачено дві підстави для донарахування підприємству додаткових витрат понад місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій: 1) за новопризначеними пенсіями (за період з дати призначень пенсії до дати складання розрахунку); 2) за результатом звірки за попередній період (стягується недоплачена сума). Інших підстав для донарахувань за попередні періоди, діючим законодавством України не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки вказані обставини не охоплюються приписами Інструкції № 21-1, тому у відповідача відсутні законні підстави для виставлення у 2015 році до відшкодування позивачем додаткових розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за 2013 рік в розмірі 51 650,23 грн. та 967 602,66 грн.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року у справі №813/1376/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текс Ухвали виготовлено 12.11.2015р.