Справа № 826/13769/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 листопада 2015 року № 826/13769/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг»
до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м.Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 01 липня 2015 року № та від 01 липня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/13769/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29 липня 2015 року.

Сторони участі уповноважених представників у судові засідання 29 липня 2015 року та 10 серпня 2015 року не забезпечили, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. У зв'язку з неявкою сторін розгляд справи судом відкладений на 20 серпня 2015 року.

У судовому засіданні 20 серпня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі повідомлення від 20 травня 2015 року № 5734/10/26-51-22-04 та згідно наказу 20 травня 2015 року № 498-П, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ «Столична торгівельна агенція» () за період з 01 квітня 2012 року по 31 жовтня 2012 року, за результатом якої складено акт перевірки від 06 червня 2015 року № 3356/26-51-22-04/35757802.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення:

підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2, підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг» занижено податок на прибуток за період з 01 травня 2012 року по 31 жовтня 2012 року на суму 97211,00 грн., в тому числі по періодах: півріччя 2012 року - 37643,00 грн., три квартали 2012 року - 96441,00 грн., рік 2012 року - 97211,00 грн.;

пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг» занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за серпень 2014 року на суму 92582,16 грн., в тому числі по періодах: квітень 2012 року - 13149,58 грн., травень 2012 року - 10669,56 грн., червень 2012 року - 12030,89 грн., липень 2012 року - 15371,20 грн., серпень 2012 року - 16212,83 грн., вересень 2012 року - 24414,27 грн., жовтень 2012 року - 733,83 грн.

На підставі вищезазначених висновків прийнято наступні податкові повідомлення - рішення від 01 липня 2015 року:

- № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 121513,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 97211,00 грн., за штрафними санкціями - 24302,75 грн.;

- № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 85953,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 68763,00 грн., за штрафними санкціями - 17190,75 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями - рішеннями й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Столична торгівельна агенція».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 06 червня 2015 року № 3356/26-51-22-04/35757802.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Столична торгівельна агенція», обставини використання наданих послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «Компаньйон-Інжинірінг» (генпідрядник) та ТОВ «Столична торгівельна агенція» (виконавець) було укладено ряд договорів, а саме:

- договір від 03 квітня 2012 року № 030412, за умовами якого, Генпідрядник доручає, а виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами проектування та будівництво зони FТТВ по вул. Бударина, 3, 3-А, 3-Б, 3-В, 5, 7, 9 в м. Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір від 18 квітня 2012 року № 180412, за умовами якого, Генпідрядник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами улаштування телефонної каналізації у кварталі Лікоград обмеженому вулицями Вільямса, Мейтуса та Ломоносова, 1-ша черга будівників ЗА, а 4А в м. Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником.

- договір від 27 березня 2012 року № 270312, за умовами якого Генпідрядник доручає, а виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами прокладання оптоволоконного кабелю в телефонній каналізації в м.Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір 10 квітня 2012 року № 100412, за умовами якого Генпідрядник доручає, а виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами прокладання оптоволоконного кабелю в телефонній каналізації в м.Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір від 01 червня 2012 року № 010612, за умовами якого Генпідрядник доручає, а виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами роботи з ремонту приміщення за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, Харьковське шосе, 5, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір від 12 червня 2012 року №120612, за умовами якого Генпідрядник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами влаштування оптоволокнистого зв'язку в м. Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір від 30 травня 2012 року № 300512, за умовами якого Генпідрядник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами влаштування оптоволокнистого зв'язку в м. Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір від 14 серпня 2012 року № 140812, за умовами якого Генпідрядник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами прокладання телефонної каналізації к ж/б по вул. Червоногвардійська, 12 в м. Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір від 30 квітня 2012 року № 300412, за умовами якого Генпідрядник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами покладання оптоволоконного кабелю по телефонній каналізації при будівництві житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Васильченка, 3 в Солом'янському районі в м. Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір від 03 вересня 2012 року № 030912, за умовами якого Генпідрядник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами будівництво лінії ВОЛЗ на дільниці від т/к № 212 по проспекту Бажана до т/к № 687 по вул. Центральній (дачні кооперативи на Осокорках) до буд. № 2-4 по вул. Рибальській (дачні кооперативи на Осокорках) в м. Києві, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником;

- договір від 14 вересня 2012 року № 140912, за умовами якого Генпідрядник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати власними та залученими силами Будівництво внутриквартально мережі ВОЛЗ в селищі Городок Радомишлянського району Житомирської області, згідно технічного завдання, виданого Генпідрядником.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів, позивачем надано Додаткові угоди до Договорів, Договірні ціни, локальні кошториси, акти приймання виконаних робіт за квітень 2012 року - жовтень 2012 року, акти приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2012 року - жовтень 2012 року акт прийому-передачі матеріалів, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, податкові накладні за відповідні періоди.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

В свою чергу, відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

В той же час, згідно пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 17 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за перевіряємий період в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Столична торгівельна агенція» у зв'язку з придбанням підрядних робіт.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи необхідність придбання послуг у ТОВ «Столична торгівельна агенція», позивач посилається на Договори укладені між позивачем, як підрядником та замовниками.

У свою чергу, 24 травня 2012 року між ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» (замовник) та позивачем (підрядник) укладено договір № 16-12, за умовами якого підрядник зобов'язується на свій ризик своїми силами і засобами за завданням Замовника виконати і здати Замовнику у встановлені Договором строки роботи по ремонту сходів центрального входу та цоколю об'єкту, що знаходиться за адресою: 08325, Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, Харьковське шосе, 5, за наслідками укладення якого, позивачем укладено договір з ТОВ «Столична торгівельна агенція» від 01 червня 2012 року № 010612.

Так, доводи позивача про наявність ділової доцільності на укладення відповідного договору з огляду на необхідність виконання останнім своїх зобов'язань перед ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн», не приймаються судом до уваги, оскільки названим договором не передбачається залучення до відповідних послуг третіх осіб, а виконання відповідних договірних зобов'язань покладено саме на позивача.

У свою чергу, із пунктів 3.2.2 спірних договорів вбачається, що остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного повноважними представниками «Сторін» акту виконаних робіт з наданнях належним чином документації:

-виконавча схема на базі проекту;

-протокол вимірів;

-акт прийняття-передачі обладнання під монтаж;

-акт здачі-прийняття скритих робіт;

-акт прийомки завершених будівельно-монтажних робіт та вводу їх в експлуатацію та, інші документи передбачені п. 4 Керівного документу з технічного обліку обладнання і паспортизації лінійних споруд міської телефонної мережі.

Однак, вказаних документів позивачем суду не надано.

У свою чергу, наявні у матеріалах справи податкові накладні містять лише загальну назву - будівельно-монтажні роботи, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000010 від 21.01.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи створили ТОВ «Столична торгівельна агенція» з метою прикриття незаконної діяльності, пов'язаної з наданням податкової вигоди суб'єктам господарювання реального сектору економіки.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_1, який документально являвся директором ТОВ «Столична торговельна агенція», вбачається, що він не був в дійсності директором даного підприємства та не підписував жодних документів фінансово-господарської діяльності даного підприємства.

При цьому, згідно з позицією Верховного Суду України (справа № 21-421а11), первинні документи, підписані невстановленими особами, не можуть бути підставою для формування податкового кредиту.

Таким чином, надані позивачем документи не дають можливості встановити реальність здійснених операцій між позивачем та ТОВ «Столична торговельна агенція» та факт їх використання в господарській діяльності позивача, а лише фіксують господарські операцій з вищезазначеним контрагентом.

З огляду на зазначене, податковий орган дійшов вірного висновку про те, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Столична торговельна агенція» не спричиняють реального настання правових наслідків, укладені позивачем з ТОВ «Столична торговельна агенція» первинні документи не мають юридичної сили первинних документів, оскільки, не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенню "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", що унеможливлює їх відображення в регістрах бухгалтерського та податкового обліку, у податковій звітності.

Таким чином, суд погоджується з висновком контролюючого щодо донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток та ПДВ, оскільки, сама лише наявність у ТОВ «Компаньйон-Інжинірінг» актів здачі-прийняття наданих послуг та податкових накладних, виписаних від імені його контрагента не є достатньою підставою для включення сум ПДВ до податкового кредиту та віднесення витрат на придбання товарів/послуг до валових витрат позивача, пов'язаних із господарською діяльністю товариства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентом не мали товарного характеру, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, а оформлені лише документально, що, в свою чергу, призвело до встановлення податковим органом порушень норм податкового законодавства.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2, підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Компаньйон-Інжинірінг» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 414,94 грн., а тому враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 3734,41 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон-Інжинірінг» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 3734,41 грн.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник