Справа № 2-а-803/2010
Суддя: Бондаренко І. А.
Дата ухвалення: 2010-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області

Справа №2а-803/2010р.
ПОСТАНОВА
Іменем України
22 вересня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Бондаренка І.А.,

при секретарі: Кравчук М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі адміністративний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 м. Бориспіль на неправомірні дії посадових осіб в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов зазначений позов, підтримуючи та обґрунтовуючи який позивач зазначає, то в/ч А- 2215 в м. Борисполі не виплачує їй одноразову грошову допомогу у разі загибелі її чоловіка ОСОБА_2 , військовослужбовця, який на час загибелі проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 м. Бориспіль. Позивач посилається в позові на ст.16 ЗУ «Про Збройні Сили України» № 1934-Х1І від 06.12.1991р. де зазначено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової, служби та на ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці в та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991р. в редакції до 03.11.2006 р., де також зазначено, що страхова сума виплачується у разі загибелі військовослужбовця у період проходження служби. Позивач зазначає, що зміни, які внесені б ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991р. від 03.11.2006 р, (стаття 36 б новій редакції Закону України від 03.11.2006 р. N 323-У) суперечать ст. 22 Конституції України, оскільки речення - «під час виконання обов`язків військової служби » яке введено в новій редакції статті 16 Закону України від 03.11.2006р. № 328-V звужує зміст та обсяг існуючих прав встановлених раніше з ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції до 03.11.2006р., де зазначено, що страхова сума виплачується у разі загибелі під час проходження військової служби», і що дана норма має більш широкий обсяг права, а також враховує та гарантує права більш широкого кола осіб, військовослужбовців ніж норма, яка була прийнята а новій редакції ст.16 ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ».
Обґрунтовуючи і підтримуючи свій позов, позивач надав до суду довідку з в/ч НОМЕР_1 , що підтверджує факт проходження військової служби її чоловіком, ОСОБА_2 у в/ч А- 2215 м. Бориспіль. Також позивач надав до суду свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , свідоцтво про шлюб, наказ Командуючого ПС України за №478 від 20.12.2007 р., наказ командира в/ч НОМЕР_1 , грошовий атестат про отримання грошового забезпечення, копію довідки наданої в/ч НОМЕР_1 про грошового забезпечення, що виплачувалося за останньою штатною посадою ОСОБА_2 у розмірі 2513 грн. 00 коп., повідку наданої в/ч НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення, яке отримував би військовослужбовець ОСОБА_2 .. Тому позивачка просить суд визнати дії посадових осіб о в/ч НОМЕР_1 м.Бориспіль відносно невиплати їй одноразової грошової допомоги у разі загибелі її чоловіка, ОСОБА_2 , який загинув у період проходження військової служби, неправомірними та стягнути з відповідача, в/ч НОМЕР_1 м. Бориспіль на її користь одноразову грошову допомогу у розмірі 301560 грн., а також враховуючи її майновий стан звільнити її від сплати судового збору.
Позивач в судове засідання не з`явився, у своїй письмовій заяві позов підтримує повністю та просить слухати справу за її відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав раніше суду заперечення відносно стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь позивача одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, оскільки вважає, що чинним законодавством одноразова грошова допомога виплачується у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним службових обов`язків. Просив суд слухати справу у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований, та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Загиблий, ОСОБА_2 проходив військову службу в Збройних Силах України, у в/ч НОМЕР_1 м. Бориспіль на посаді начальника служби пожежної безпеки. Дані факти підтверджуються довідкою про проходження військової служби ОСОБА_2 у в/ч НОМЕР_1 м. Бориспіль та витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 10.01.2008 р. №5. Як слідує з свідоцтва про смерть ОСОБА_2 загинув під час проходження ким військової, служби. Відповідно ст.24 Початок і закінчення проходження військової служби. Час та місце виконання обов`язків військової служби) ЗУ «Про, військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992р. початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального , закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - ДЛЯ( громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних, а закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо у порядку, встановленою/ положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Аналізуючи вищевказаний нормативний акт можна дійти висновку, що ОСОБА_2 загинув під час проходження військової служби.
Відповідно ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
При внесенні змін в ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців 5?а членів їх сімей» № 2011 -XII від 20.12.1991р. (ст.16 у редакції Закону України від 03.11.2006 р. N 328-У) були допущені звуження змісту існуючих прав. У ст.16 вищевказаного закону (в старій редакції до 03.11.2006р.) вказано, що грошова допомога виплачується у разі загибелі військовослужбовця у період проходження служби. В ст.16 вищевказаного закону (в новій редакції, з 03.11,2006р.) вказано, що одноразова грошова допомога виплачується родині загиблого у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним службових обов`язків, що значно звужує зміси? існуючих прав г*ри внесенні змін до вищевказаного закону.
Відповідно ст.ст. 1-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011 -XII від 20.12.1991р. нормативно-правові акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги військовослужбовців та членів їх сімей, є недійсними, (у редакції Закону України від 03.11.2006 р. N 328-У).
Згідно ст.2 вищевказаного закону ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 8,ч. 5 ст. 17, 22 Конституції України, ст.ст. 12, 2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції закону від 20.12.1991р., п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996р. „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", ст,ст.2,6,7, ч.7 ст.9,17, 19, 104, 162 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати дії посадових осіб в/ч НОМЕР_1 м. Бориспіль відносно невиплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі ОСОБА_2 , який загинув у період проходження військової служби неправомірними.
Стягнути з в/ч НОМЕР_1 м. Бориспіль на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 301560 грн.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 (десяти) днів по Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: І.А. Бондаренко