Справа № 2а-6231/10/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р. Справа № 59551/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року у справі за позовом Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України, Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Львівський міжрайонний транспортний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України та ДП «НЕК «Укренерго» з позовом до ДТГО «Львівська залізниця», яким просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 25007,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що постановою Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області від 13.07.2009 року на ДТГО «Львівська залізниця» було накладено штраф за невиконання вимог припису від 03.12.2008 року у розмірі 25007,00 грн. Відповідач оскаржив зазначені припис і постанову в судовому порядку і постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2010 року, яка набрала законної сили, визнано неправомірною оскаржувану постанову про накладення штрафу в частині ухилення виконання п. 29 зазначеного припису, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Враховуючи, що відповідачем позовні вимоги не спростовано і не сплачено суму штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд відхилив доводи відповідача про протиправність зазначених вище припису та постанови про накладення штрафу, оскільки вказаною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2010 року постанову Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області визнано неправомірною лише в частині ухилення виконання п. 29 даного припису, проте в частині визнання протиправною цієї постанови в звязку з невиконанням відповідачем інших пунктів припису позовні вимоги залишено без задоволення.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, просить постанову скасувати і прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області від 13.07.2009 року, якою на нього накладено штраф за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання в розмірі 25007,00 грн., є протиправною, тому відсутні правові підстави для стягнення даного штрафу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21.11.2008 року посадові особи Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області провели планове обстеження Відокремлених підрозділів ДТГО «Львівська залізниця» «Стрийська дистанція електропостачання» і «Самбірська дистанція електропостачання», за результатами якого складено акти № 23/04-588 і № 23/04-600.

Під час перевірок (обстежень) зазначених відокремлених підрозділів відповідача було встановлено ряд порушень законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання.

На підставі зазначених актів перевірок 03.12.2008 року Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області винесла припис № 23/02-1417, яким ДТГО «Львівська залізниця» зобовязано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у терміни, встановлені цим приписом.

25.06.2009 року посадові особи Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області провели перевірку виконання Відокремленими підрозділами «Стрийська дистанція електропостачання» і «Самбірська дистанція електропостачання» вимог припису від 03.12.2008 року № 23/02-1417, за результатами якої складено акт № 23/02-564, в якому зафіксовано невиконання п. п. 5, 16, 27, 28, 29, 30 зазначеного припису.

13.07.2009 року Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області прийняла постанову № 72, якою за невиконання вимог вказаного припису на ДТГО «Львівська залізниця» накладено штраф у розмірі 1471 неоподаткований мінімум доходів громадян (25007,00 грн.).

Штраф було накладено на ДТГО «Львівська залізниця», оскільки воно є юридичною особою, а його Відокремлені підрозділи «Стрийська дистанція електропостачання» і «Самбірська дистанція електропостачання» таким статусом не наділені.

ДТГО «Львівська залізниця» оскаржило зазначені вище припис та постанову Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області в судовому порядку.

За результатами розгляду даної справи постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2010 року у справі № 2а-7299/09/1370 позов ДТГО «Львівська залізниця» було задоволено частково: визнано неправомірною постанову від 13.07.2009 року № 72 про накладення штрафу в частині ухилення виконання п. 29 припису від 03.12.2008 року № 23/02-1417, а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як встановив суд, вказана постанова суду набрала законної сили 21.11.2011 року.

Таким чином, суд фактично визнав законною та залишив чинною оскаржувану постанову.

А відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи відповідача про неправомірність прийнятої Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області постанови від 13.07.2009 року № 72, якою на нього накладений штраф в розмірі 25007,00 грн., колегія суддів не бере до уваги, оскільки оцінка її законності перебуває поза межами даного судового провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення штрафу за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення штрафних (фінансових) санкцій в судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Водночас питання правомірності застосування штрафу не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень, яким відповідний штраф застосовано, не є предметом позову у даній справі, а отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нагляд в електроенергетиці здійснюють Державна інспекція з експлуатації електричних станцій і мереж та Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та інші органи, визначені законодавством України.

Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії здійснює нагляд за електричними і тепловикористовуючими установками та тепловими мережами споживачів та суб'єктів електроенергетики.

Державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії мають право, зокрема, давати споживачам та суб'єктам електроенергетики обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень нормативно-правових актів, та застосовувати в установленому законодавством України порядку санкції до суб'єктів господарської діяльності за порушення нормативно-правових актів та складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 27 цього Закону суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за правопорушення в електроенергетиці за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Національної комісії регулювання електроенергетики України, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій штраф у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Національна комісія регулювання електроенергетики України, державні інспектори з експлуатації електричних станцій і мереж, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності постанови про накладення штрафів за встановленою формою.

Санкції, передбачені частиною восьмою статті 24, частинами третьою, четвертою і п'ятою статті 26 та частиною третьою цієї статті, застосовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Положення про порядок накладення на суб'єктів господарювання штрафів за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1999 року № 1312 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), було передбачено, що штрафи за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання накладаються на суб'єктів господарювання за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень, приписів, розпоряджень, інших розпорядчих документів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій.

Згідно з п. 5 цього ж Положення старші державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії мають право накладати на суб'єктів господарювання штрафи за правопорушення, передбачені в абзаці третьому пункту 2 цього Положення у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 11 даного Положення рішення про накладення на суб'єктів господарювання штрафів може бути оскаржене в установленому законом порядку.

А згідно з п. 10 цього Положення суб'єкт господарювання сплачує штраф за порушення законодавства в галузі електроенергетики протягом 30 днів з дня прийняття постанови (розпорядження) про його накладення, а за порушення законодавства у сфері теплопостачання у 15-денний строк з дня прийняття постанови (розпорядження) про його накладення. У разі несплати штрафу у зазначений термін він стягується в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи, що постанова Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області від 13.07.2009 року № 72 про застосування штрафу не скасована і є чинною, а ДТГО «Львівська залізниця» не сплатило даний штраф у визначений законодавством строк, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року у справі № 2а-6231/10/1370 за позовом Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України, Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про стягнення штрафу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_1

Ухвала складена в повному обсязі 02.11.2015 року