Справа № 825/3501/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року Чернігів Справа № 825/3501/15-а
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді - Кашпур О.В.,
при секретарі - Пушенко О.І.,
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Подибайла В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльності, стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.10.2015 року звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить визнати неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не зарахування його на продовольче забезпечення з 18.03.2014 по 12.03.2015 до Військової частини НОМЕР_1 та не своєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 ; визнати неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно не виплати йому нарахованої згідно наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 № 575 за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року, від 02.01.2015 року № 02 за грудень 2014 року, № 90 від 04.02.2015 року за січень 2015 року, № 169 від 04.03.2015 року за лютий 2015 року, № 244 від 06.04.2015 року за березень 2015 року, № 321 від 05.05.2015 року за квітень 2015 року, № 420 від 08.06.2015 року за травень 2015 року грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 7188,96 грн.; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 нараховану грошову компенсацію в сумі 7188,96 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 він був призваний на військову службу по мобілізації та призначений на посаду «начальник відділення зв`язку та інформатизації начальник радіостанції». Всупереч п.п. «н» до норми № 1 (загальновійськова) Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» його не було зараховано на продовольче забезпечення з дня прибуття до військового комісаріату, в результаті чого він не був забезпечений харчуванням за встановленими нормами за рахунок держави.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в письмовому клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, в письмових запереченнях просив в задоволенні позову відмовити та пояснив, що відповідно до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 року № 905 «Про прикріплення на продовольче забезпечення військовослужбовців військових частин (установ) Чернігівського гарнізону, які самостійно не ведуть військове господарство», Чернігівський ОВК прикріплений на продовольче забезпечення з 01.09.2012 року до Військової частини НОМЕР_1 . Виходячи із наведеного, обов`язок проводити харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 чи виплачувати замість установлених норм харчування грошову компенсацію, лежить на в/ч НОМЕР_1 . Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.03.2014 року № 50 позивача було зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення (включно продовольче). Таким чином, позовні вимоги позивача щодо не зарахування на продовольче забезпечення є безпідставними. З метою приведення власної діяльності до вимог законодавства України та відновлення порушених прав позивача наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 року наказом № 575 позивача було зараховано на продовольче забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 . Враховуючи неможливість забезпечення гарячою їжею позивача, приймаючи до уваги пункт 2.10. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, було прийнято рішення про виплату позивачу грошової компенсації замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою № 1 - загальновійськова. Вказаний наказ був направлений на адресу військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає, що позивач був поновлений в правах, що стосуються зарахування його на продовольче забезпечення та виплати грошової компенсації та виплати грошової компенсації замість установлених норм харчування 10.12.2014 року.
Представник Військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, пояснив, що у період з березня по листопад 2014 року витяги з наказів військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 або будь-які інші документи про зарахування позивача до списків особового складу частини та постановку на продовольче забезпечення або про виплату йому грошової компенсації замість установленої норми харчування № 1 - загальновійськова до військової частини НОМЕР_1 не надходили. Отже, вважає, що службові особи військової частини НОМЕР_1 не мали можливості і не зобов`язані були вчиняти жодних дій щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням за рахунок держави як особи, мобілізованої на особливий період, або виплати грошової компенсації замість установленої норми харчування № 1 - загальновійськова. Також відповідач зазначає, що в березні 2015 рокуВійськво частина НОМЕР_1 в силу положень ст.. 2, 3, 23, 48 Бюджетного кодексу України не мала права зареєструвати в органах Державної казначейської служби зобов`язання 2014 року. Відтак, посилання позивача на протиправний характер бездіяльність службових осіб військової частини НОМЕР_1 є необґрунтованими.
У подальшому до військової частини надійшли накази військового комісару про виплату грошової компенсації військовослужбовцям, що були призвані на службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 та підпорядкованих йому районних військових комісаріатів за період з грудня 2014 року по травень 2015 року, відповідач вважає, що зазначені накази не мають юридичної сили, адже військовий комісар не уповноважений проводити розрахунки та оголошувати це наказами, а також не визначено кому саме адресовані накази для виконання. Відповідач вважає, що накази військового комісара виконуються виключно підлеглими військового комісара, будь-якими владними повноваженнями щодо віддання наказів командиру Військової частини НОМЕР_1 комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 не наділений. Крім того, відповідач зазначає, що на даний час накази ІНФОРМАЦІЯ_3 про виплату грошової компенсації були змінені в частині визначення сум нарахування грошової компенсації. Також, позивач не має права на отримання зазначеної грошової компенсації враховуючи той факт, що на момент звернення до суду він був звільнений з військової служби, а отже не є військовослужбовцем. Крім того, представник військової частини НОМЕР_1 , просив залишити позов без розгляду внаслідок пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:
Встановлено, що наказом від 18.03.2014 № 10 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації та призначений начальником відділення зв`язку та інформатизації начальником радіостанції, а також зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та на всі види забезпечення (а.с. 9).
На підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 41 від 06.03.2015 року був звільнений (демобілізований) з військової служби згідно Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015, про що свідчать дані військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 11).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 № 44 від 12.03.2015 року на виконання мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних сил України від 04.03.2015 року № 322/2/715 дск та з метою підтримання готовності системи військових комісаріатів до виконання визначених завдань впродовж 2015 року, мобілізаційної директиви оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » № М33дск сержанта ОСОБА_1 було призвано на військову службу та призначено начальником відділення зв`язку та інформатизації начальником радіостанції ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та на всі види забезпечення (а.с. 8).
Таким чином, на момент звернення до суду ОСОБА_1 продовжує проходити військову службу та перебуває в статусі військовослужбовця.
Згідно статті 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту н пункту 1 приміток до норми № 1 - загальновійськова Норм харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 за рахунок держави харчуванням забезпечуються громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.
Пункт 1.10 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 за № 992/7280 передбачено, що військовослужбовці, які прибули у військову частину, зараховуються на продовольче забезпечення наказом командира військової частини.
Відповідно до пункту 2.3. вищевказаного Положення у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.
Відповідно до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 № 905 «Про прикріплення на продовольче забезпечення військовослужбовців військових частин (установ) Чернігівського гарнізону, які самостійно не ведуть військове господарство» Чернігівський обласний військовий комісаріат перебуває на продовольчому забезпеченні при Військовій частині НОМЕР_1 з 01.09.2012 року (а.с. 31-33).
Судом встановлено, що позивача з 18.03.2014 року не було зараховано на продовольче забезпечення у зв`язку з мобілізацією, в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування.
Відповідно до наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 № 575 ОСОБА_1 було зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 з 01.12.2014 року та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року включно в сумі 4545,96 грн. (додаток № 18) (а.с. 41-42). Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2015 року № 275 було внесено зміни до наказу від 10.12.2014 № 575, а саме додатки 2-5, 7-18 до цього наказу вважаються недійсними, та викладені в іншій редакції. Згідно додатку № 18 до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2015 року № 275 (а.с. 51-52) ОСОБА_1 встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 включно в сумі 4545,96 грн.
Зазначена сума також підтверджується актом взаємозвірки вартості компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців призваних на військову службу по мобілізації городянського РВК (а.с. 57).
Згідно з наказом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.01.2015 № 2 (додаток 18) встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за грудень 2014 року ОСОБА_1 в розмірі 546,22 грн. (а.с. 43-44).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.02.2015 № 90 (додаток 18) визначено, що грошова компенсація позивача замість встановлених норм харчування за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року складає 370,02 грн. (а.с. 45-46).
Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.03.2015 № 169 (додаток 18) визначено, що грошова компенсація ОСОБА_1 замість встановлених норм харчування за лютий 2015 року складає 493,36 грн. (а.с. 47-48).
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.04.2015 № 244 (додаток 18) визначено, що грошова компенсація ОСОБА_1 замість встановлених норм харчування за березень 2015 року складає 458,12 грн. (а.с. 49-50).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.05.2015 № 321 (додаток 18) визначено, що грошова компенсація позивача замість встановлених норм харчування за квітень 2015 року складає 528,60 грн. (а.с. 53-54).
Відповідно до наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2015 № 420 (додаток 18) встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за травень 2015 року ОСОБА_1 в розмірі 246,68 грн. (а.с. 55-56).
В судове засідання ІНФОРМАЦІЯ_7 було надано витяг з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 783 від 02.11.2015 року «Про внесення змін до наказів щодо організації продовольчого забезпечення військовослужбовців призваних на військову службу по мобілізації у березні 2014 року», відповідно до якого до наказу № 575 від 10.12.2014 року внесено такі зміни: п. 3 викладено в редакції «Виплатити військовослужбовцям, призваним у зв`язку із мобілізацією, грошову компенсацію замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою № 1 (загальновійськова), за період з 18 березня 2014 року по 30 листопада 2014 року включно, відповідно до кількості діб перебування на військовій службі, згідно затверджених відомостей (додатки 1-18 до цього наказу)», внесено зміни у додатки 1-18 до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 року № 575 та викладено їх у редакції без зазначення сум грошової компенсації замість встановлених норм харчування. Наказом № 783 від 02.11.2015 року внесено також зміни до наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 та додатки до них № 2 від 02.01.2015 року (додатки 1-18), № 90 від 04.02.2015 року (додатки 1-18), № 169 від 04.03.2015 року (додатки 1-18), № 244 від 06.04.2015 року (додатки 2-5, 7-18), № 321 від 05.05.2015 року (додатки 2-5, 7-18), № 420 від 08.06.2015 року (додатки 2-5, 7-18) та виключено з цих наказів та додатків до них суми грошової компенсації замість встановлених норм харчування. Пункти 1 зазначених наказів викладено в новій редакції, а саме у зв`язку із неможливістю забезпечення гарячою їжею, військовослужбовцям районних (міських) військових комісаріатів Чернігівської області, які призвані у зв`язку з мобілізацією, на підставі наданих рапортів, необхідно виплатити грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за відповідні періоди відповідно до кількості діб перебування на військовій службі наведених у додатках до наказів (а.с. 22-25).
Таким чином, зазначеним наказом виключено із наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 визначені суми грошової компенсації військовослужбовцям замість встановлених норм харчування, що були розраховані шляхом множення установленої норми харчування № 1 загальновійськова в розмірі 17,62 грн. на кількість діб перебування на військовій службі. Розмір установленої норми харчування № 1 загальновійськова в сумі 17,62 грн. також підтверджується довідкою № 1643 від 16.03.2015 року (а.с. 34).
З витягу з Аудиторського звіту від 26.12.2014 № 234/31/82 про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 по 26.11.2014 та довідки про результати внутрішнього аудиту відповідності продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 за період з 30.07.2012 по 26.11.2014 вбачається, що внаслідок не доведення встановлених норм продовольчого забезпечення до військовослужбовців, які були призвані із мобілізацією, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 були допущені втрати доходів фізичними особами на загальну суму 2446343,18 грн., а тому визначено організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації, на загальну суму 2446343,18 грн. в термін до 26.01.2015 року (а.с. 35-40).
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення стягнути з Військової частини НОМЕР_1 нараховану грошової компенсації в сумі 7188,96 грн. Так, матеріалами справи підтверджується, що наказом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 575 від 10.12.2014 року, з врахуванням змін, внесених наказом від 16.04.2015 року № 275, позивача було зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в розмірі 4545,96 грн. Також згідно наказів ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.01.2015 року № 2, від 08.06.2015 року № 420 та військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату від 04.02.2015 року № 90, від 04.03.2015 року № 169, від 06.04.2015 року № 244, від 05.05.2015 року № 321 позивачу встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за грудень 2014 року в розмірі 546,22 грн., за січень 2015 року в сумі 370,02 грн., за лютий 2015 року в сумі 493,36 грн., за березень 2015 року в сумі 458,12 грн., за квітень 2015 року в сумі 528,60 грн., за травень 2015 року в сумі 246,68 грн. На час розгляду справи грошова компенсація не була виплачена позивачу.
Суд зазначає, що стягненню підлягає саме сума 7188,96 грн., по-перше оскільки на момент звернення ОСОБА_1 до суду вищезазначені накази та додатки до них були викладені в редакції із зазначенням сум грошової компенсації, по-друге шляхом множення установленої норми харчування № 1 загальновійськова в розмірі 17,62 грн. на кількість діб перебування ОСОБА_1 на військовій службі сума грошової компенсації позивача відповідає сумі 7188,96 грн., що була зазначена в старій редакції наказів військового комісара. Також, суд вважає, що саме Військова частина НОМЕР_1 має виплатити ОСОБА_1 суму грошової компенсації, оскільки відповідно до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 № 905 «Про прикріплення на продовольче забезпечення військовослужбовців військових частин (установ) Чернігівського гарнізону, які самостійно не ведуть військове господарство» Чернігівський обласний військовий комісаріат перебуває на продовольчому забезпеченні при Військовій частині НОМЕР_1 , тому саме зазначена частина повинна забезпечити позивача харчуванням, або замість харчування виплатити грошову компенсацію.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нарахованої грошової компенсації в сумі 7188,96 грн. підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не зарахування позивача на продовольче забезпечення з 18.03.2014 року по 12.03.2015 року до в/ч НОМЕР_1 та несвоєчасне подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 , то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки на момент звернення до суду позивач поновлений в правах, фактично зарахований на продовольче забезпечення у спірний період наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому передбачено виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування, а тому дана вимога не підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно не виплати ОСОБА_1 , нарахованої згідно наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 № 575 за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року, від 02.01.2015 року № 02 за грудень 2014 року, № 90 від 04.02.2015 року за січень 2015 року, № 169 від 04.03.2015 року за лютий 2015 року, № 244 від 06.04.2015 року за березень 2015 року, № 321 від 05.05.2015 року за квітень 2015 року, № 420 від 08.06.2015 року за травень 2015 року грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 7188,96 грн., суд зазначає наступне.
В/ч НОМЕР_1 фінансується виключно з Державного бюджету України, тому згідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України являється бюджетною неприбутковою установою.
Відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період становить один рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.
Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік органами Державного казначейства України. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.
Таким чином, Військова частина НОМЕР_1 не була зобов`язана та не мала можливості вчиняти дії щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням або виплати грошової компенсації замість установленої норми харчування, а тому вимоги до Військової частини НОМЕР_1 щодо визнання протиправною бездіяльності не підлягають задоволенню.
Щодо посилань Військової частини НОМЕР_1 про пропущення позивачем строку звернення то суду із позовною заявою, то суд вважає їх необґрунтованими. В даному випадку необхідно зауважити на рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, згідно якого, правило встановлення обмежень доступу до суду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Так, згідно вищевказаних наказів позивачу була нарахована грошова компенсація замість встановлених норм харчування, але не виплачена, а тому звернення щодо стягнення належних виплат в даних правовідносинах не обмежується будь-яким строком.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 суми грошової компенсації замість установлених норм харчування в сумі 7188,96 грн., а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню, в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити через їх необґрунтованість.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нараховану грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в сумі 7188,96 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур