Справа № 520/9068/15-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/9068/15-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Пучкова І.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представників Департаменту труда та соціальної політики - Балюк Олени Миколаївни та Довганюк Іванни Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення у Київському районі про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення у Київському районі (далі - Управління) про визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні соціальної допомоги та скасування як незаконного Рішення від 22 червня 2015 року про відмову у призначенні соціальної допомоги.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2015 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Управлінням, позивачу на підставі поданої заяви строком на 12 місяців з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року була призначена субсидія.

06 березня 2013 року позивач знову звернувся до Управління з заявою про призначення житлової субсидії.

13 березня 2013 року на адресу Управління від КП "Теплопостачання м. Одеси" надійшло подання за вих. № 13/5-04-98/26 про необхідність припинення виплати субсидії, оскільки її отримувач ОСОБА_1, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 не сплачує свій обов'язковий платіж за послуги теплопостачання за період з 01.11.2011 по 31.03.2013 р.

Листом за вих. № 824/2 від 15.03.2013 року Управління повідомило позивача про необхідність оплати обов'язкової частки платежу, а також з 01.03.2013 року йому припинено видачу субсидії на житлово-комунальні послуги.

Також, у зв'язку з несплатою обов'язкової 10% частки платежу за послуги теплопостачання за період з 01.11.2011 по 13.03.2013, рішенням Управління від 20.03.2013 року позивачу було відмовлено у призначенні субсидії.

20 травня 2015 року ОСОБА_1, в черговий раз звернуся до Управління із заявою про призначення субсидії.

Однак, у зв'язку з несплатою обов'язкової частки платежу за послуги теплопостачання за період з 01.11.2011 по 13.03.2013, рішенням Управління від 22.06.2015 року заявнику відмовлено у призначенні субсидії, що стало підставою звернення до суду.

Обгрутовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 пояснював, що він не визнає за собою борг по обов'язковій платі за послуги теплопостачання за період 01.11.2011 по 30.09.2012 роки за адресою АДРЕСА_1 у сумі 462,67 грн., та зазначав, що особистий рахунок на вказану житлову площу відкрито лише 05 грудня 2014 року на підставі розпорядження голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради за № 684 від 05 грудня 2014 року його визнано наймачем житлової площі, що складається з трьох кімнат, житловою площею 40,2 м. кв., загальною площею 54,5 м. кв., ізольованої квартири за АДРЕСА_1, за раніше укладеним договором найму.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача відповідають чинному законодавству, оскільки позивачем не була погашена заборгованість, яка виникла за період субсидії, тому суд вважав позовні вимоги необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, в даному випадку позивача, як суб'єкта владних повноважень, з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 КАС України, з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначено Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995р. № 848 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з пунктом 3 Положення призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Також, пунктом 6 Положення встановлено, що субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

Для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом, або іншим документом, у органі праці та соціального захисту населення заповнює заяву та декларацію про доходи і майновий стан (п.13).

Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісячно сплачувати свою обов'язкову частку витрат на оплату цих послуг (абз.3 п. 15).

За правилом пункту 20 Положення, надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням житлово-експлуатаційних організацій, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує відповідну частку житлово-комунальних послуг, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами.

У разі припинення житлової субсидії, громадянин набуває право на її призначення на наступний період після подання документів, що підтверджують погашення заборгованості, яка виникла за період отримання субсидії.

Згідно подання № 13/5-04-98/26 від 13.03.2013р. направленого КП "Теплопостаяання міста Одеси" на адресу Управління, оримувач субсидії ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 не сплачує свій обов'язковий платіж за послуги теплопостачання за період з 01.11.2011 до 13.03.2013р.

Отже, оскільки позивач має заборгованість за послуги теплопостачання, що надавалися під час отримання ним субсидії, що стало підставою для припинення судсидії, то відповідач, в межах повноважень правомірно відмовив у призначенні субсидії у 2015 році до погашення існуючої заборгованості.

В апеляційній скарзі позивач посилався, що особистий рахунок на квартиру був оформлений на іншу особу, і що впродовж 2011-2014 року за вказаною адресою він не проживав, тому заборгованість йому не належить.

Колегія суддів не може взяти до уваги ці доводи апелянта, оскільки вони скаржником не підтверджені, а також зазначене спростовуєте наступним.

Так, звернувшись до суду з зазначеним адміністративним позовом ОСОБА_1 вказав свою адресу мешкання: АДРЕСА_1. Згідно наданої копії паспорта, позивач зареєстрований за зазначеною адресою з 18.06.1976 року (а.с.6). Крім того, з копії наданих відповідачем документів вбачається, що ОСОБА_1 у березні 2013 року, повторно звернувшись до Управління з заявою про призначення субсидії, зазначив свою адресу: АДРЕСА_1 (а.с17). Крім того, розпорядження голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради за № 684 від 05 грудня 2014 року його визнано наймачем житлової площі - ізольованої квартири за АДРЕСА_1, за раніше укладеним договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Враховуючи наведені вимоги закону, колегія суддів вважає, що в ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 листопада 2015 року.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова