Справа № 2а-8783/12/2670
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року К/800/32598/14(К/800/31770/14,К/800/45556/14)

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року та касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року по справі № 2а-8783/12/2670

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві,

Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправними дій, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, поновлення на роботі.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Міндоходів у м. Києві скасувати наказ Державної податкової служби у місті Києві від 11 серпня 2010 року №389-о «Про звільнення ОСОБА_4.» у частині звільнення ОСОБА_4 з 21 серпня 2010 року.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві скасувати наказ Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва Державної податкової служби від 21 серпня 2010 року №255-0 «Про звільнення ОСОБА_4.» у частині звільнення позивача з 21 серпня 2010 року.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві з 22 серпня 2010 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року, роз'яснено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року та зазначено, що рішення в частині поновлення позивача на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві підлягає виконанню як таке, що має бути виконане у відповідності до положень абзацу 1 частини 5 статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17 березня 2011 року № 3166, Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №563, Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18 березня 2013 року №141/2013.

Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, не погоджуючись із постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року, а Головне управління Міндоходів у м. Києві - із постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року подали касаційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просять зазначені судові рішення скасувати.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційних скарг, суд касаційної інстанції вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 1 серпня 2007 року займала посаду заступника начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва.

На виконання наказу Державної податкової служби в м. Києві № 108 від 23 лютого 2010 року «Про проведення комплексної перевірки роботи Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва» працівниками Державної податкової адміністрації у м. Києві проведено комплексну перевірку стану організації роботи Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва за період з 1 листопада 2006 року по 1 лютого 2010 року.

За результатами перевірки 25 березня 2010 року складено відповідний акт в якому зазначено про виявлені порушення щодо оподаткування фізичних осіб.

В акті зазначено, що порушення та недоліки стали можливими внаслідок відсутності належного та дієвого контролю за виконанням посадових обов'язків працівниками Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва заступника начальника Державної податкової інспекції ОСОБА_4, яка здійснювала контроль за роботою підрозділу оподаткування фізичних осіб.

Наказом Державної податкової адміністрації у м. Києві від 11 серпня 2010 року № 389-о «Про звільнення ОСОБА_4.» позивача 21 серпня 2010 року звільнено з посади заступника начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва у зв'язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин службових обов'язків згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України.

З метою реалізації вказаного наказу Державною податковою інспекцією у Святошинському районі м. Києва 21 серпня 2010 року прийнято наказ № 255-о, яким ОСОБА_4 21 серпня 2010 року звільнено з посади заступника начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків на підставі пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Судами встановлено, що підставою прийняття оскаржуваного наказу від 11 серпня 2010 року № 389-о стали результати комплексної перевірки роботи Державної податкової інспекції у Святошинському району м. Києва за період з 1 листопада 2006 року по 1 лютого 2010 року, відображені в акті від 25 березня 2010 року № 36/14-012/57.

Вказаним актом встановлено порушення оподаткування фізичних осіб. Порушення та недоліки стали можливими внаслідок відсутності дієвого контролю, зокрема, з боку заступника начальника ОСОБА_4, на яку відповідно до наказу Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва від 12 листопада 2009 року №1039 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів ДПІ у Святошинському районі м. Києва» покладено обов'язок по керівництву та контролю за роботою Управління оподаткування фізичних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що відповідачем неправомірно прийнято наказ про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин службових обов'язків згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України, оскільки ОСОБА_4 призначена на посаду заступника начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва з 1 серпня 2007 року, а обов'язки щодо контролю за роботою вказаного структурного підрозділу виконувала лише у періоди з 12 травня 2008 року по 20 липня 2008 року та з 12 листопада 2009 року, а не з 1 листопада 2006 року, як це зазначено в матеріалах комплексної перевірки та в акті від 25 березня 2010 року.

Судами встановлено, що висновок, зазначений в акті перевірки щодо систематичного невиконання позивачем своїх посадових обов'язків, не відповідає обставинам та матеріалам справи, що досліджені судами під час розгляду даної справи. ОСОБА_4 у вказаний в акті перевірки період виконувала обов'язки по керівництву різних структурних підрозділів, а саме:

з 20 листопада 2007 року (наказ №776 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів і заміщення службових посад») управлінням аудиту юридичних осіб та відділом контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД;

з 12 травня 2008 року (наказ №286 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів і заміщення службових посад») управлінням оподаткування фізичних осіб, управлінням реєстрації та обліку платників датків, управлінням інформатизації процесів оподаткування;

з 21 липня 2008 року (наказ № 376 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів і заміщення службових посад») управлінням реєстрації та обліку платників податків;

з 15 серпня 2008 року (наказ № 419 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів і заміщення службових посад») управлінням інформатизації процесів оподаткування, управлінням реєстрації та обліку платників податків, відділом масово-роз'яснювальної роботи та звернень громадян, відділом апеляцій;

з 8 грудня 2008 року (наказ № 700 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів і заміщення службових посад») управлінням інформатизації процесів оподаткування, управлінням реєстрації та обліку платників податків, відділом апеляцій;

з 5 травня 2009 року (наказ № 399 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів Державної податкової у Святошинському районі м. Києва») управлінням реєстрації та обліку платників податків, відділом масово-роз'яснювальної роботи та звернень громадян, відділом апеляцій;

з 28 травня 2009 року (наказ № 478 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів Державної податкової у Святошинському районі м. Києва») відділом масово-роз'яснювальної роботи та звернень громадян;

з 12 листопада 2009 року (наказ №1039 «Про розподіл обов'язків по керівництву роботою структурних підрозділів Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва») правлінням оподаткування фізичних осіб та відділом масово-роз'яснювальної роботи та звернень громадян.

Крім того, судами також встановлено, що оскаржуваний наказ Державною податковою адміністрацією у м. Києві 11 серпня 2010 року №389-о, яким ОСОБА_4 звільнено із займаної посади 21 серпня 2010 року, прийнято у період тимчасової непрацездатності працівника, що підтверджується листком непрацездатності серії АВК №171271, виданим 20 серпня 2010 року Київським міським пологовим будинком №3.

Частиною 3 статті 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що вимоги ОСОБА_4 щодо скасування оскаржуваних наказів Державної податкової адміністрації у м. Києві та Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва Державної податкової служби про звільнення із займаної посади та поновлення на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва підлягають задоволенню.

Судом касаційної інстанції також перевірено доводи касаційної скарги відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суди виходили з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з наказом від 11 серпня 2010 року № 389-о про звільнення фактично ознайомилась 26 березня 2012 року, первинно звернулась з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, поновлення на роботі до Святошинського районного суду м. Києва в місячний термін - 24 квітня 2012 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2012 року провадження у вказаній справі закрито як помилково відкрите, а позивачу роз'яснено право звернення до відповідного окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Як на підстави для поновлення пропущеного строку, позивач посилалась на погане самопочуття, як наслідок нервово-психологічного напруження після смерті її чоловіка та тривале лікування в медичних закладах. Також позивач вказала, що відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Оскільки відповідачем вказані дії не проведено, то підстави для поновлення пропущеного строку для звернення до суду є поважними.

Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 100 вказаного Кодексу адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року №455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року № 1005/6196, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач надала листи непрацездатності: АВК№058068 з 9 липня 2010 року по 10 серпня 2010 року, АВК№171271 з 20 серпня 2010 року по 28 серпня 2010 року, АВК№171302 з 30 серпня 2010 року по 10 вересня 2010 року, АВК№170747 з 13 вересня 2010 року по 11 жовтня 2010 року, АВК№171566 з 12 жовтня 2010 року по 22 жовтня 2010 року, АВК№171612 з 25 жовтня 2010 року по 5 листопада 2010 року; АВК№170974 з 8 листопада 2010 року по 3 грудня 2010 року, АВК№171830 з 6 грудня 2010 року по 17 грудня 2010 року; АВК№525692 з 20 грудня 2010 року по 29 грудня 2010 року, АВК№506576 з 4 січня 2011 року по 21 січня 2011 року, АВК№512370 з 24 січня 2011 року по 4 лютого 2011 року; АВК№513829 з 7 лютого 2011 року по 25 лютого 2011 року; АВІ№553579 з 11 березня 2011 року по 18 березня 2011 року; копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого з якої вбачається, що позивач перебувала на лікуванні: з 20 березня 2011 року по 15 квітня 2011 року, з 18 травня 2011 року по 2 червня 2011 року, з 7 серпня 2011 року по 10 вересня 2011 року, 9 грудня 2011 року по 30 грудня 2011 року, з 7 лютого 2012 року по 28 лютого 2012 року.

Суд касаційної інстанції погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення такого строку.

Головним управлінням Міндоходів у м. Києві подано касаційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року, якими роз'яснено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року та зазначено, що рішення в частині поновлення позивача на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві як таке, що має бути виконане у відповідності до положень абзацу 1 частини 5 статті 21 Закону України від 17 березня 2011 року № 3166 «Про центральні органи виконавчої влади», Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 563, Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18 березня 2013року №141/2013.

Частиною 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Оскільки при виконанні судового рішення виникли ускладнення, обумовлені незрозумілістю змісту його резолютивної частини, суд правомірно роз'яснив Головному управлінню Міндоходів у м. Києві порядок його виконання, не змінюючи при цьому змісту постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року.

Враховуючи викладене, суд касаційної інтенції погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо задоволення заяви про роз'яснення судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 170, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційні скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві та Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року залишити без змін.

Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.