Справа № 813/5851/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року № 813/5851/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства Концерн Галнафтогаз до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, -

Встановив:

Публічне акціонерне товариство «Концерн Галнафтогаз» (далі - ПАТ «Концерн Галнафтогаз») звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - СДПІ з ОВПП у м.Львові МГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/755 від 30.07.2015 в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 2 020 500,00 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 1 347 000,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 673 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем за відсутності правових підстав, з порушенням норм чинного законодавства, а, відтак, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню. Зазначає, що висновками акту перевірки підтверджено надання до перевірки всіх актів здачі-приймання робіт, що підтверджують фактичне виконання робіт згідно умов договорів, укладених з ТОВ Проектний та науково-дослідний інститут «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» (далі ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ»), крім того, податковим органом підтверджено фактичне здійснення розрахунків з контрагентом, а, відтак, підтверджено суми податку, сплачені у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання робіт. Також податковим органом підтверджено надання податкових накладних, які включені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних та відображені у додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за відповідні періоди. Таким чином, в ході проведення перевірки ПАТ «Концерн Галнафтогаз» надано всі необхідні документи для підтвердження дотримання вимог Податкового кодексу України при формування податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ», що належало до предмету перевірки. На час здійснення спірних господарських операцій як ПАТ «Концерн Галнафтогаз» так і його контрагент були зареєстровані в установленому законом порядку як субєкти господарювання та платники податку, чого в акті перевірки не заперечується. Крім того, позивач зазначає, що земельні ділянки, на яких розміщені АЗК та на яких згідно договору генерального підряду №1/1-2-14/148 від 06.05.2014 проектувалось встановлення автомобільних газозаправних пунктів призначених для роздрібної реалізації зрідженого газу (додаток №1 до договору) належать ПАТ «Концерн Галнафтогаз» на праві власності (користування). Розміщені на вказаних земельних ділянках АЗК належать ПАТ «Концерн Галнафтогаз» на праві власності, зареєстрованому в установленому законом порядку. Таким чином, проектування та будівництво на належних на праві власності обєктах позивача (автозаправних комплексах) автомобільних газозаправних пунктів, призначених для реалізації скрапленого вуглеводневого газу безпосередньо повязане з основними видом статутної діяльності позивача. Всі витрати ПАТ «Концерн Галнафтогаз» в межах господарських операцій з ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» з придбання робіт здійснені саме для і в межах провадження господарської діяльності, а не з іншими цілями, та підтверджені відповідними первинними документами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, вказаних в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення такими, що винесені з урахуванням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що в ході проведеної перевірки встановлено, що згідно поданої звітності в ДПІ у Печерському р-ні у м.Києві, протягом 2014 року на ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» рахувався один працівник ОСОБА_3, який рахувався як директор, відтак, товариство не мало можливості надати послуги з розробки та погодження концепції щодо відхилень від діючих державних будівельних норм на АЗС для ПАТ «Концерн Галнафтогаз», а в ході перевірки ПАТ «Концерн Галнафтогаз» не представило відповідних документів, що б підтверджували подальше використання послуг придбаних у ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» за період 2014 року.

В судовому засіданні представник відповідача заперечення підтримала, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши думку сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Концерн Галнафтогаз», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 21.07.2015 №11/28-06-2220/31729918, яким встановлено порушення:

- вимог п.п. 14.1.181, п.п.14.1.191 ст.14 , п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) встановлено заниження по податку на додану вартість всього на суму 1 476 321,70 грн., в тому числі: січень 2013 - 11469,49грн., лютий 2013 - 4909,7грн., березень 2013 - 7550,57грн., квітень 2013 - 9631,98грн., травень 2013 - 5209,48грн., червень 2013 - 6069,41грн., липень 2013 - 8966,37грн., серпень 2013 - 8812,99грн., вересень 2013 - 7213,21грн., жовтень 2013 - 6170,67грн., листопад 2013 - 9321,96 грн., грудень 2013 - 3527,84грн., березень 2014 -4480,74грн., квітень 2014 - 3450,00грн., травень 2014 - 220000,00грн., червень 2014 - 434227,50грн., липень 2014 - 694795,96грн., серпень 2014 - 12373,48грн., жовтень 2014 - 18140,35грн..

На підставі вказаного акту СДПІ з ОВПП у м.Львові МГУ ДФС винесено податкове повідомлення-рішення №/755 від 30.07.2015 яким ПАТ «Концерн Галнафтогаз» збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість в сумі 2 214 480,55 грн., в тому числі за основним платежем 1 476 321,70 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 738 160,85 грн.

ПАТ «Концерн Галнафтогаз» частково не погоджується з висновками, викладеними відповідачем в акті №11/28-06-2220/31729918 від 21.07.2015, а відповідно прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення №/755 від 30.07.2015 оскаржив до суду в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 2 020 500,00 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 1 347 000,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 673 500,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами і доповненнями), ЦК України, ГК України, КАС України.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або формування валових витрат; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або формування валових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, проведеною перевіркою ПАТ «Концерн Галнафтогаз» встановлено невідповідність задекларованих наслідків господарських операцій з ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» фактичним обставинам, фінансово-господарські взаємовідносини між вказаними контрагентами фактично не відбувались, оскільки відсутній факт здійсненої господарської операції, ПАТ «Концерн Галнафтогаз» документально не підтверджено фактичне отримання та використання у господарській діяльності придбаних послуг у ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит по ПДВ, що призвело до заниження ПДВ всього суму- 1 347 000 грн. в тому числі: за травень 2014 року 220 000 грн., червень 2014 року 433 000 грн., липень 2014 року 694 000 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України (норми кодексу у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому відповідно до пункту 201.4 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами передбачено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, та зазначено, що первинні документі - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Згідно з приписами акту перевірки, контрагентом, що впливає на суму податкового кредиту ПАТ «Концерн Галнафтогаз» в охопленому перевіркою періоді, є, зокрема, ТОВ «УКРДНІІНЖПРОЕКТ».

Судом встановлено, що між ПАТ «Концерн Галнафтогаз» та ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» (22951322), укладено наступні договори:

- договір генерального підряду № 1/1-2-14/148 від 06.05.2014, відповідно до умов якого, ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» зобовязується виконати увесь комплекс робіт з проектування та будівництва 31 (тридцять один) автомобільний газозаправний пункт призначений для реалізації скрапленого вуглеводного газу. Підрядник зобовязується розробити та погодити концепцію (пропозиції) щодо відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами. Спільно з замовником отримати вихідні дані, здійснити проектування та будівництво згідно з переліком (додаток №1) (п.1.3 договору). Замовник - ПАТ «Концерн Галнафтогаз» зобовязується забезпечити фінансування будівництва, прийняти збудований обєкт і оплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим договором та додатками до нього. Підрядник - ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» зобовязується розробити та погодити концепцію щодо відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами;

- договір № 10010 на створення (передачу) науково-технічної продукції від 15.07.2014, відповідно до умов Договору, замовник - ПАТ «Концерн Галнафтогаз» доручає, а виконавець - ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» бере на себе зобовязання розробити обумовлену цим договором та додатками до нього «Концепцію щодо відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами на будівництво АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів і АГЗП в с.Черніїв, урочище «Біля водоканалу», Тисменицького району Івано-Франківської області, вздовж автомобільної дороги Т-09-06 Івано-Франківськ Надвірна, км 2+940 (ліворуч) і погодити в Державній службі України з надзвичайних ситуацій та у Міністерстві регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України;

- договір № 100019 на створення (передачу) науково-технічної продукції від 07.08.2014, відповідно до умов якого, замовник - ПАТ «Концерн Галнафтогаз» доручає, а виконавець - ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» бере на себе зобовязання розробити обумовлену цим договором та додатками до нього «Концепцію щодо відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами на будівництво АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів та АГЗП на перехресті вулиць ОСОБА_4 і окружної в м. Калуш Івано-Франківської області і погодити в Державній службі України з надзвичайних ситуацій та у Міністерстві регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

На виконання умов зазначених вище Договорів ПАТ «Концерн Галнафтогаз» перераховано ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» грошові кошти на загальну суму 11 520 000,00 грн., що підтверджено долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями. Позивачем відображено дані операції у бухгалтерському обліку наступними проводками Дт15 Кт 631 капітальні інвестиції (не включено до складу витрат); Дт 64 Кт 631 відображено суму податкового кредиту по ПДВ, що підтверджено актом перевірки (арк.69-71 акту перевірки).

Відповідно до здійснених операцій ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» виписало ПАТ «Концерн Галнафтогаз» податкові накладні, перелік яких зазначено в Акті перевірки (арк.71-73). Дані податкові накладні включені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних та відображені у додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за відповідні періоди, що відображено у акті перевірки (арк. 72-73 акту перевірки).

Як вбачається із змісту зазначених вище договорів, приймання виконаних робіт замовником здійснюється за актом здачі-приймання робіт, що підписується уповноваженими представниками сторін. Таким чином, саме акти здачі-приймання є належними первинними документами, в розумінні ст.44 ПК України для ведення обліку витрат по спірних господарських операціях для цілей оподаткування.

На підтвердження фактичного виконання робіт за договором генерального підряду № 1/1-2-14/148 від 06.05.2014 на загальною вартістю 7 614 000,00 грн. позивачем надано Акт № 1 здачі-приймання робіт за договором від 27.06.2014, Акт № 2 здачі-приймання робіт за договором від 04.09.2014, Акт № 3 здачі-приймання робіт за договором від 05.09.2014, Акт №4 здачі-приймання робіт за договором від 08.09.2014, Акт №5 здачі-приймання робіт за договором від 09.09.2014, Акт №8 здачі-приймання робіт за договором від 31.10.2014.

На підтвердження фактичного виконання робіт за договором №10010 від 15.07.2014 вартістю 288 000 грн. позивачем надано Акт №1 здачі-приймання робіт за договором від 28.08.2014.

Фактичне виконання робіт вартістю 180 000 грн. за договором №100019 від 07.08.2014 підтверджено Актом №1 здачі-приймання робіт за договором від 28.08.2014.

Відповідачем у акті перевірки підтверджено надання до перевірки всіх актів здачі-приймання робіт, що підтверджують фактичне виконання робіт згідно умов зазначених вище договорів.

Вказані первинні документи містять усі реквізити, передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку а, відтак, є первинними документами письмовими свідоцтвами, що фіксують та підтверджують господарські операції виконання робіт, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 п.2 вказаного Положення) чого відповідачем не заперечується.

Крім того, позивачем, на підтвердження фактичного виконання робіт згідно договору №1/1-2-14/148 від 06.05.2014, договору №10010 від 15.07.2014 та договору №100019 від 07.08.2014 надано концепції щодо відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами та витяги з робочих проектів на АЗС, перелік яких визначено у актах здачі-приймання робіт до вказаних договорів, а також листи-погодження Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Таким чином, в ході проведення перевірки ПАТ «Концерн Галнафтогаз» надано всі необхідні документи для підтвердження дотримання вимог п. 198.3 та п. 198.2 ПК України при формування податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ», що належало до предмету перевірки.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання робіт, зазначених у наданих актах здачі приймання-робіт, іншою ніж ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» особою.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва-підприємцями.

Господарською діяльністю в розумінні п. 14.1.36. ст. 14 ПК України є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

ПАТ «Концерн «Галнафтогаз» зареєстроване 30.10.2001 відділом реєстрації та ліцензування Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської Ради,

Основними видами діяльності ПАТ «Концерн Галнафтогаз» є, зокрема, роздрібна торгівля пальним, надання в оренду та експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна.

Земельні ділянки, на яких розміщені автозаправні комплекси та на яких проектувалась їх реконструкція із встановленням стаціонарних автомобільних газозаправних пунктів (переліз зазначено в додатку №1 до договору генерального підряду1/1-2-14/148 від 06.05.2014) для чого згідно договору генерального підряду №1/1-2-14/148 від 06.05.2014, договору №10010 від 15.07.2014 та договору №100019 від 07.08.2014 розроблялися концепцій (пропозицій) щодо відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами, належать ПАТ «Концерн Галнафтогаз» на праві власності (користування), що підтверджено наданими до матеріалів справи належними доказами. Крім того, актом перевірки підтверджено сплату позивачем земельного податку (орендну плату за землю) в установленому законом порядку, визначений в додатку №1 до договору генерального підряду №1/1-2-14/148 від 06.05.2014 перелік земельних ділянок, міститься в переліку земельних ділянок на ст.106-125 акту перевірки. Наявні на земельних ділянках автозаправні комплекси, що підлягали реконструкції, належать ПАТ «Концерн Галнафтогаз» на праві власності, зареєстрованому в установленому законом порядку, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

На підтвердження фактичного використання у господарській діяльності в розумінні ст.3 Господарського кодексу України та п.14.1.36 ст.14 ПК України, придбаних у ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» робіт позивачем також надано копії договорів оренди майнових комплексів, за адресами: м.Чернівці, вул.Калинівська, 1-А; м.Теребовля, вул. Князя Василька,121; м.Тернопіль, вул. 15 Квітня,14, якими підтверджено передачу позивачем в оренду спроектованих, завершених будівництвом і введених в експлуатацію в установленому законом порядку, автомобільних газозаправних пунктів, призначених для реалізації скрапленого газу передані у складі майнових комплексів АЗС.

Таким чином, проектування та будівництво на належних на праві власності обєктах ПАТ «Концерн Галнафтогаз» (автозаправних комплексах) автомобільних газозаправних пунктів, призначених для реалізації скрапленого вуглеводневого газу безпосередньо повязане з основними видом статутної діяльності Товариства.

Відтак, всі витрати ПАТ «Концерн Галнафтогаз» в межах господарських операцій з ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» з придбання робіт здійснені саме для і в межах провадження господарської діяльності, а не з іншими цілями, та підтверджені відповідними первинними документами.

Щодо обґрунтування відповідачем висновків акту перевірки посиланням на повідомлення листом ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві про неможливість проведення зустрічної звірки у звязку з тим, що згідно даних системи ІР «Податковий Блок» стан платника ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» станом на 07.11.2014. - 7 «До ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей», суд звертає увагу на ту обставину, що чинним законодавством не передбачено права відображення суджень податкового органу відносно неправильності справляння платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій в акті про неможливість проведення перевірки або акті про неможливість проведення зустрічної звірки, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість. Питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. Сам факт проведення чи неможливості проведення зустрічної звірки жодним чином не може впливати на податкові зобов'язання чи на податковий кредит як самого господарюючого суб'єкта, так і його контрагентів.

Крім того, на час здійснення спірних господарських операцій як ПАТ «Концерн Галнафтогаз» так і ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» були зареєстровані в установленому законом порядку як субєкти господарювання та платники податку, в тому числі податку на додану вартість, чого відповідачем не спростовано.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Пунктом 15.1. ст.15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність і операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України вказано, що платник податку зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Платник податків, який через покладений на нього законами обов'язок щодо сплати податків, зборів вступає у зв'язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання такого обов'язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом.

Законодавцем не покладено обов'язку при формуванні податкового кредиту здійснювати контроль та перевірку за дотриманням постачальником чи його контрагентів вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника, зазнавати для себе певних негативних матеріальних наслідків.

При цьому, невиконання контрагентом своїх обов'язків перед бюджетом не може бути підставою для неможливості формування валових витрат та податкового кредиту на підставі господарських операцій інших суб'єктів господарювання, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому до відповідальності може бути притягнутий лише порушник, яким у даному випадку позивач не є.

Разом з тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання чи неналежного виконання ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» свого обов'язку щодо сплати податків по господарських операціях з ПАТ «Концерн Галнафтогаз». Висновки акту перевірки не містять відомостей про наявність розбіжностей між задекларованим податковим кредитом позивача та податковими зобовязаннями ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» згідно системи автоматизованого співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС Податковий Блок.

З приводу доводів відповідача про неможливість ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» надати послуги з розробки та погодження концепції щодо відхилень від діючих державних будівельних норм на АЗС для ПАТ «Концерн Галнафтогаз», оскільки згідно поданої звітності в ДПІ у Печерському р-ні у м.Києві, протягом 2014 року на ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» рахувався один працівник ОСОБА_3, який рахувався як директор, суд зазначає, що вказані обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та наявності в нього умов для здійснення господарської діяльності перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Не можуть братися до уваги доводи про те, що суб'єкт підприємництва не має трудових ресурсів, для здійснення господарської діяльності, оскільки вказана обставина жодним чином не перешкоджає здійснювати господарську діяльність шляхом залучення трудових ресурсів шляхом укладання цивільно-правових угод та господарських договорів.

Крім того, як вбачається з наданих до матеріалів справи концепцій (пропозицій) щодо відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами, розроблених ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ», для їх виконання було залучено фізичних осіб відповідної кваліфікації. Так, виконавцями вказаних концепцій є як директор ТОВ «УКРНДІІНЖПРОЕКТ» ОСОБА_3 так і головний спеціаліст ОСОБА_5, головним інженером наданих до матеріалів справи проектів реконструкції існуючих АЗС зазначено також ОСОБА_6, підпис якого скріплено печаткою інженера-проектувальника. У вказаних проектах містяться копії кваліфікаційних сертифікатів відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури, зокрема Серії АР №002290 від 14.08.2012, виданого Атестаційною архітектурно-будівельною комісією міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства ОСОБА_6.

Таким чином, суд зазначає, що доводи, якими податковий орган мотивує висновки акту перевірки є неправомірними.

Крім того, висновки податкового органу суперечать не лише положенням ПК України, а й практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимогст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права. Так, Європейський Суд у рішенні від 22 січня 2009 року у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. Такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження правомірності винесення податкового повідомлення-рішення №/755 від 30.07.2015 в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 2 020 500,00 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 1 347 000,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 673 500,00 грн., а тому воно в цій частині є протиправними та підлягають скасуванню, а позов - задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС від 30.07.2015 №/755 в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 2 020 500,00 грн в тому числі за основним платежем в сумі 1 347 000,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 673 500,00 грн.

Стягнути з Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства Концерн Галнафтогаз судовий збір в розмірі 30 307 (тридцять тисяч триста сім) грн 50 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлений 12.11.2015