Справа № 0814/1921/2012
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2012-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.05.2012 Справа № 0814/1921/2012
провадження № 2-а/0814/489/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2012 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.

при секретарі Шульженко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання незаконним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як особі, яка має інваліда з дитинства,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання незаконними відмови в призначенні пенсії та Рішення про відмову у призначенні пенсії №50 від 08.102010р. В обґрунтування позову вказала, що має дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має статус інваліда з дитинства 3 групи. Дочка була визнана інвалідом з дитинства 13.07.1994р.

У відповідності до вимог ст. 17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком, після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми.

Позивачка у вересні 2010 року звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, на пільгових умовах, оскільки вона досягла 50 річного віку.

У листопаді 2010 року їй було видано Рішення №50 від 08.10.2010р. засідання Комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському району м. Запоріжжя, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки відсутні документи, підтверджуючих визнання її дитини інвалідом з дитинства до досягнення нею 6-річного віку.

Позивачка неодноразово зверталася до відповідача за розясненнями щодо призначення пенсії, і лише на її звернення у серпні 2011 року вона отримала відповідь з відповідними розясненнями, з якими не погоджується у звязку з їх невідповідністю вимогам закону.

Позивачка просить визнати незаконними відмову у призначенні пенсії та скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії №50 від 08.10.2010 р. та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах як особі, що має інваліда з дитинства з моменту її звернення до відповідача та подання нею відповідних документів по досягненню 50-річного віку.

Також позивачка просить поновити строк на звернення до суду з даним позовом, посилаючись на поважність причин його пропуску. В обґрунтування цієї заяви посилається на те, що весь цей час крім догляду за дитиною-інвалідом, здійснювала догляд важко хворої матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Потреба останньої у постійному сторонньому догляді виникла в межах встановленого законом строку звернення з адміністративним позовом, і підтверджується довідкою №2044 КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району. Крім того, позивачка вказує, що вважала, що відповідач діє виключно в межах закону і Конституції України, а викладені вище обставини перешкоджали їй вчасно зясувати про порушення свого права і звернутися за його захистом до суду. Про правові підстави відмови у призначенні пенсії позивачка фактично дізналася лише у серпні 2011 року з листа пенсійного фонду.

При відкритті провадження у справі питання про поновлення строку не вирішувалося.

Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом і наявність підстав для задоволення заяви позивачки про його поновлення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, подала письмові заперечення. В обґрунтування заперечень вказала, що позивачкою не надано підтвердження, що дитина стала інвалідом до шестирічного віку, тому право на призначення дострокової пенсії у позивачки відсутнє. Просила відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в тому числі у звязку з пропуском строку звернення до суду і відсутності підстав для його поновлення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10).

Згідно медичного висновку №48 від 13.07.1994р. ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи з дитинства. Відповідно до висновку ВКК №331 дитячої поліклініки №6 від 19.08.2010р. ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку в дитячій поліклініці №6 як інвалід з дитинства до виповнення 16 років.

З медичного висновку Одеського науково-дослідного інституту ім. В.П. Філатова від 06.03.1984р. ОСОБА_2 мала захворювання, з яким повязана її інвалідність, однак оперативне втручання рекомендовано у більш пізньому віці.

Те, що ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи з дитинства підтверджено довідкою МСЕК Серія АД №035612 від 18.10.2005 року, посвідченням серії АА №601689 від 25.12.1997 року, та відповідними виписками із історії хвороби.

ОСОБА_1 по досягненню 50 річного віку, маючи трудовий стаж більше 15 років (підтверджується копіями паспорту та трудової книжки), 15.09.2010 р. звернулась із заявою до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах як матері, яка має дочку інваліда з дитинства та додала всі необхідні документи.

Рішенням засідання Комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії №50 від 08.10.2010р. Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мотивуючи тим, що за поданими документами не підтверджене право на призначення дострокової пенсії за віком, як матері інваліду з дитинства.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що: «жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років».

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсії призначаються з дня звернення за пенсією (ст. 83 Закону).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Відповідно до розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Інструкція про встановлення груп інвалідності, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 07.04.2004 №183 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.04.2004 за №516/9115, передбачає, що залежно від ступеня обмеження життєдіяльності встановлюють I, II, III групу інвалідності, а також причини інвалідності: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; трудове каліцтво; професійне захворювання; поранення, контузія, травма, каліцтво і таке інше. При цьому зазначений нормативно-правовий акт не встановлює звязок причин інвалідності з терміном, коли такі причини були встановлені відповідним закладом.

Як вбачається з вищенаведеного, вимоги відповідача стосовно того, що позивачка зобовязана підтверджувати, що вона є мати інваліда з дитинства до шестирічного віку в законодавстві відсутні.

Той факт, що дочка позивачки була визнана інвалідом дитинства після досягнення нею шестирічного віку, не може бути підставою для відмови у призначенні відповідачем позивачці дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, так як в пункті 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що «При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років».

Посилання відповідача на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, суд не приймає до уваги, оскільки зазначений Порядок є підзаконним нормативним актом, тож застосуванню підлягають норми Законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач порушив право позивачки на призначення пенсії за ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виніс незаконне рішення про відмову в призначенні пенсії.

Відповідачем не було доведено правомірності прийнятого рішення щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17-19, 69-72, 87-94, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати рішення №50 від 08.10.2010р. засідання Комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, на пільгових умовах, як особі, яка має інваліда з дитинства незаконним та скасувати його.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви від 15.09.2010р. згідно з п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як особі, яка має інваліда з дитинства.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Турбіна