Справа № П/811/536/15
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2015 рокусправа № П/811/536/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.

суддів: Чумака С. Ю. Гімона М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № П/811/536/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.10.2014 року звернувся до суду з позовом до Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій щодо видачі недійсного паспорта громадянина України та зобов'язання видати новий паспорт, стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2564,26 грн. та моральної шкоди в розмірі 1700 грн., яка спричинена йому тим, що прикордонники Російської Федерації не пропустили його на запланований відпочинок на тимчасово окуповану територію АР Крим у зв'язку з недійсністю паспорта.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представником позивача до апеляційного суду надіслано заяву, якою він просив розгляд справи провести без участі апелянта та його представника.

Відповідно до вимог частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В матеріалах справи наявна копія паспорту позивача НОМЕР_1, який виданий Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області 27.02.1996 року. На першій сторінці паспорту відсутня фотокартка його власника. Фотокартка позивача розміщена на п'ятому аркуші паспорту, під якою наявний підпис ОСОБА_1 (а.с.6- 10).

З тексту адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 в липні 2014 року, направляючись на відпочинок до санаторію в АР Крим, був затриманий прикордонною службою АР Крим для встановлення певних обставин на 24 години як особа, що не має дійсного паспорту. Згідно тексту подальших заяв, апеляційної скарги та заяви про розгляд справи без участі позивача, останнім зазначено, що вказана вище прикордонна служба АР Крим це представники «агресора» РФ, які визнали його паспорт громадянина України недійсним, тобто оформлений з порушенням Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що Світловодський МВ УМВС України допустив порушення вимог Інструкції при оформлені паспорта ОСОБА_1, це порушення є очевидним і про нього не міг не знати позивач. Позивач не звертався з заявою про обмін паспорту ні до Світловодського МВ, ні до Управління Державної міграційної служби України.

Колегія суддів не може повністю погодитися з висновком суду щодо підстав відмови в задоволенні позову та вважає зазначити про наступне.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2009 року № 750 «Питання Державної міграційної служби України» Державна міграційна служба є правонаступником Міністерства внутрішніх справ і Державного комітету у справах національностей та релігій у частині наданих їм повноважень у сфері міграції, громадянства та імміграції. Згідно п.2 Указу Президента України від 06.04.2011 року № 405/2011 «Питання Державної міграційної служби України» Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством культури України, Державним комітетом України у справах національностей та релігій забезпечено виконання функцій, які належали названим органам до набрання чинності цим Указом і передано до повноважень Державної міграційної служби України.

Відповідно до Положення про паспорт громадянина України (далі по тексту - Положення), затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції Постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 року №3423-XII) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Станом на день одержання позивачем паспорта громадянина України, тобто в лютому 1996 року, діяла Інструкція щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі по тексту - Інструкція), яка затверджена наказом МВС України від 17 серпня 1994 року № 316.

З тексту постанови суду першої інстанції вбачається, що представник відповідача - Державної міграційної служби України в судовому засіданні визнала паспорт недійсним (і з цим погодився суд першої інстанції), оскільки відсутня фотографія особи на першому аркуші.

Проте, при постановленні рішення, судом першої інстанції не враховані положення приведеної вище Інструкції та Положення.

Відповідно до п. 8 Положення до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Пунктом 12 Розділу 2 Інструкції передбачалось, що на першу сторінку паспорта вклеюється фотокартка громадянина незалежно від його віку, а саме, від 16 до 45 років.

Відповідно до п. 37 вищевказаної Інструкції гасяться і вважаються недійсними паспорти:

- які обмінюються у зв'язку із зміною прізвища, імені та по батькові або внаслідок інших обставин;

- осіб, які виїхали на постійне проживання за кордон або вибули з громадянства України;

- знайдені, замість яких видані нові;

- померлих громадян;

- зіпсовані під час заповнення.

Тобто, приведеними вище нормами законодавець передбачив підстави, за якими паспорт громадянина України може вважатись недійсним.

Вказаний перелік є вичерпним та з нього вбачається, що не можна вважати недійсним паспорт при наявності фотокартки власника, хоча і вклеєної не на першій сторінці паспорту.

Відповідно до пункту 16 Положення обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Вказаний вище паспорт позивача НОМЕР_1, виданий Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області 27.02.1996 року є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, оскільки відповідає зразку, містить фотокартку власника та відповідні записи, тобто є придатним до користування.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач протягом часу з моменту отримання паспорту, тобто з 1996 року та по теперішній час, користувався вказаним документом та будь - яких обставин щодо складностей такого користування не відчував, крім зазначеного ним випадку у липні 2014 року.

До речі, з матеріалів справи вбачається, що позивач оформлював довіреність на представництво його інтересів в суді по даній справі. При цьому, особу ОСОБА_1 нотаріусом було встановлено саме за паспортом НОМЕР_1, виданим Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області 27.02.1996 року.

Крім того, позивач купував квиток на потяг, в якому зазначено його прізвище та ім'я, та при посадці на потяг перевірявся зазначений вище паспорт позивача на відповідність належності йому квитка.

До того ж, як вбачається з позову, ОСОБА_1 на час отримання паспорту в 1996 році позивач у віці 52 роки працював інженером ВМТЗ в ТОВ «Об'єднання Дніпроенергобудпром». На теперішній час позивачу виповнилось 71 рік, він отримує пенсію, яку оформлював з наданням необхідних документів, в тому числі і паспорту.

Посилання апелянта на ту обставину, що якимось особами начебто прикордонної служби АР Крим його паспорт був визнаний недійсним, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки навіть знаходження таких осіб (згідно тексту позову - представників «агресора» РФ), на території України є незаконним, а тим більш їх дії по відношенню до громадян України, в тому числі щодо вилучення документів, затримання для встановлення певних обставин, тощо.

Стосовно вимог позивача про зобов'язання Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області видати новий паспорт, суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані вимоги ОСОБА_1 є передчасними, оскільки з заявою про обмін паспорту з будь-яких підстав позивач до вказаного відповідача не звертався, а тому останнім не було порушено прав та інтересів позивача в цій частині, з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, оскільки відсутні підстави, щоб вважати паспорт позивача недійсним, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав визнання дій відповідача щодо видачі недійсного паспорта громадянина України протиправними та зобов'язання видати новий паспорт. А відтак, відсутні підстави і для відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № П/811/536/15 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № П/811/536/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Юрко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

З оригіналом згідно.

Помічник судді Д.Є.Васіна