Справа № 2а-3330/10/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2a-3330/10/0970

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2010 р. Справа № 2a-3330/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

секретаря Вилки О.С.

за участю: від позивача - не з"явився,

від відповідача - не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

про визнання нечинним та скасування рішення № 3638 від 13.09.10р. та вимоги № Ю-1411/2 від 06.09.10р.,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2010 року житлово-експлуатаційна організація №2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання нечинними і скасування рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за № 3638 від 13 вересня 2010 року та вимоги про сплату боргу за № Ю-1411/2 від 06.09.2010 року. Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувані вимога та рішення прийняті з порушення норм чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не являвся, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав.

За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності представника позивача та представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних мотивів.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що житлово-експлуатаційна організація № 2 зареєстрована як юридична особа та відповідно до ст.14 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»являється страхувальником, який згідно ч.1 ст.15 вказаного Закону є платником страхових внесків.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2010 року та 13.09.2010 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську винесені вимога про сплату боргу № Ю-1411/2 щодо сплати недоїмки зі страхових внесків, фінансових санкцій (штрафу) та пені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 591 707, 81 грн., а також рішення № 3638 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду в сумі 8 685,50 грн. та 24 551,65 грн. за період з 20.10.2009 року по 08.09.2010 року відповідно.

Щодо правомірності винесення вимоги про сплату боргу № Ю-1411/2 від 06.09.2010 року слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в порушення частини 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» допущена заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 506 478,18 грн., застосованих фінансових санкцій в розмірі 41 843,52 грн. та нарахованої пені в розмірі 43 386,11 грн. на загальну суму 591 707,81 грн.

Згідно абзацу 1 ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Порядок формування та направлення вимог про сплату боргу визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України за № 21-1 від 19.12.2003 року.

Згідно п.п.8.2 п.8 даної Інструкції встановлено, органи Пенсійного фонду України надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки, якщо страхувальник має на кінець базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків, борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені (п.б, в).

Відповідно до абзацу 1 п.п.8.3 п.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи).

Інструкцією встановлено, що вимога про сплату боргу може стосуватися як сплати недоїмки зі страхових внесків, так і фінансових санкцій (штрафів) та нарахованої пені.

З урахуванням наведеного, 06.09.2010 року відповідачем було винесено вимогу про сплату боргу за № Ю-1411/2 щодо сплати недоїмки зі страхових внесків, фінансових санкцій (штрафу) та пені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 591 707, 81 грн.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що вказана заборгованість виникла в результаті зарахування коштів, сплачених позивачем в рахунок минулої заборгованості по страхових внесках, штрафних санкціях та пені, оскільки відповідно до ч.5 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Суд також не приймає до уваги посилання представника позивача з приводу направлення оскаржуваної вимоги житлово-експлуатаційній організації № 2 з порушенням строків, встановлених чинним законодавством, оскільки зазначена обставина не звільняє позивача від відповідальності за порушення законодавства у сфері загальнообов’язкового державного пенсійного страхування.

Щодо правомірності застосування штрафних санкцій та нарахування пені згідно рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську № 3638 від 13.09.2010 року суд вважає наступне.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 6 ст.20 даного Закону встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Як вбачається з розрахунків фінансової санкції та пені по особовому житлово-експлуатаційної організації № 2, позивачем, у зв’язку з неналежним виконанням визначеного Законом обов’язку, допущено борг перед бюджетом управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 20.10.2009 року по 20.11.2009 року. При цьому житлово-експлуатаційною організацією № 2 погашалась заборгованість по сплаті вказаних платежів, однак з простроченням термінів сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Частиною 2 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та / або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно п.2 ч.9 ст.106 вказаного Закону виконавчі органи Пенсійного фонду за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладають штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховують пеню в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

З урахуванням наведеного, 13.09.2010 року виконуючим обов’язки начальника управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську винесено рішення за № 3638 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, за період з 20.10.2009 року по 08.09.2010 року в сумі 8 685,50 грн. та 24 551,65 грн. відповідно.

Слід зазначити, що суд погоджується з посиланням представника позивача з приводу того, що спірні суми фінансових санкцій є адміністративно-господарськими санкціями в розумінні ст. 250 ГК України. Однак приходить до висновку, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську штрафні санкції застосовано до житлово-експлуатаційної організації № 2 в межах строків, встановлених чинним законодавством, виходячи з наступного.

За змістом ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до абзаців 3, 4 п.п.9.3.2 п.9.3 ст.9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України за № 21-1 від 19.12.2003 року, розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

Як вбачається із розрахунку фінансової санкції та пені по особовому рахунку житлово-експлуатаційної організації № 2, заборгованість, яка виникла 20.10.2009 року, повністю погашена позивачем 13.08.2010 року,

заборгованість від 22.10.2009 року повністю погашена 18.08.2010 року;

заборгованість від 20.11.2009 року повністю погашена 08.09.2010 року;

заборгованість від 20.10.2009 року повністю погашена 13.08.2010 року;

заборгованість від 20.11.2009 року повністю погашена 08.09.2010 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем погашалась заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, однак з простроченням термінів сплати.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд констатує, що строк застосування адміністративно-господарських санкцій, визначений ст. 250 ГК України, слід обчислювати з дати повного погашення заборгованості по конкретному періоду, тобто з 13.08.2010 року, 18.08.2010 року та з 08.09.2010 року відповідно, а не з моменту її виникнення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за № 3638 від 13.09.2010 року відповідачем винесені з дотриманням строків, встановлених ст.250 ГК України.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, при винесені оскаржуваних рішень та вимоги про сплату боргу, діяло на підставі та в межах наданих йому повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 25.10.2010 року.