Справа № 2а-11885/11/1203
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року К/9991/38205/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2012 року по справі № 2а-11885/11/1203

за позовом Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

в Луганській області,

третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Луганську

про визнання дій неправомірними, скасування вимог та повернення стягнутих

коштів

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2011 року Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради звернулось до суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Луганську про визнання дій неправомірними, скасування вимог та повернення стягнутих коштів.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду України від 14 лютого 2012 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії по винесенню платіжних вимог від 5 грудня 2011 року № 630-660 про проведення примусового списання коштів з рахунку № 0906.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконанні в Управлінні державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області перебували виконавчі листи, видані Артемівським районним судом м. Луганська про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь: ОСОБА_4 3480,81 грн. (2а-437/09), ОСОБА_5 3573,34 грн. (2а-546/09), ОСОБА_6 67,10 грн. (2а-2274/09), ОСОБА_7 2137,50 грн. (2а-427/08), ОСОБА_8 2817,52 грн. (2а-30/09), ОСОБА_9 1848,29 грн. (2а-510/09), ОСОБА_10 3891,72 грн. (2а-256/09), ОСОБА_11 1878,02 грн. (2а-254/09), ОСОБА_12 1350,28 грн. (2а-64/09), ОСОБА_13 1982,60 грн. (2а-2966/09), ОСОБА_14 5230,30 грн. (2а-134/09), ОСОБА_15 1893,60 грн. (2а-1999/09), ОСОБА_16 1982,60 грн. (2а-413/09), ОСОБА_17 2072,74 грн. (2а-862/09), ОСОБА_18 1863,60 грн. (2а-1273/09), ОСОБА_19 1848,18 грн. (2а-2355/09), ОСОБА_20 2091,30 грн. (2а-255/09), ОСОБА_21 2692,72 грн. (2а-264/09), ОСОБА_22 988,93 грн. (2а-461/09), ОСОБА_23 3857,20 грн. (2а-304/09), ОСОБА_24 2031,80 грн. (2а-262/09), ОСОБА_25 1896,41 грн. (2а-70/09), ОСОБА_26 1848,06 грн. (2а-389/09), ОСОБА_27 2069,63 грн. (2а-1182/09), ОСОБА_28 1934,60 грн. (2а-32/09), ОСОБА_29 2061,54 грн. (2а-395/09), ОСОБА_30 2072,74 грн. (2а-374/09), ОСОБА_31 2046,63 грн. (2а-814/09), 3947,42 грн. (2а-1842/09), ОСОБА_32 2166,12 грн. (2а-2115/09), ОСОБА_33 1848,18 грн. (2а-1321/09), ОСОБА_34 1863,12 грн. (2а-702/09), ОСОБА_35 2090,74 грн. (2а-818/09), ОСОБА_36 4955,78 грн. (2а-708/09) та виконавчий лист виданий Луганським окружним адміністративним судом про стягнення з позивача на користь ОСОБА_37 820,59 грн. (2а-11215/09).

Постановами Головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби ГУЮ в Луганській області від 11 жовтня 2011 року №ВП 18973989, №ВП 15571933, №ВП 14432336, №ВП 15575025, №ВП 17722336, №ВП 17717837, №ВП 16173132, №ВП 17719510, №ВП 15585727, №ВП 14884282, №ВП 16957795, №ВП 16941415, №ВП 13995908, №ВП 29175309, №ВП 17718771, №ВП 16979320, №ВП 17719050, №ВП 18397458, №ВП 18981093, №ВП 14909937, №ВП 16282765, №ВП 16170072, №ВП 17722561, №ВП 14742619, №ВП 17722464, №ВП 20087401, №ВП 16564374, №ВП 16289240, №ВП 16565768, №ВП 14414940, №ВП 24118885, №ВП 16284725, №ВП 28679633, №ВП 28517504, №ВП 26136278 на рахунок Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради №0906 накладено арешт в межах зазначених сум.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 10 жовтня 2011 року скасовано постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 24 квітня 2009 року (2а-256/09), якою з позивача на користь ОСОБА_10 стягнуто 3891,72 грн.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 4 січня 2012 року скасовано постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 19 лютого 2009 року (2а-255/09), якою з позивача на користь ОСОБА_20 стягнуто 2091,30 грн.

В межах виконавчих проваджень, державним виконавцем на адресу Управління державного казначейства у м. Луганську (Управління Державної казначейської служби України у м. Луганську) надіслано платіжні вимоги від 17 листопада 2011 року №629, № 634, № 635 та від 5 грудня 2011 року № 630-660 про безспірне списання коштів з рахунку позивача №0906 в межах накладеного постановами від 11 жовтня 2011 року арешту.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року скасовано постанови Головного управління юстиції в Луганській області від 11 жовтня 2011 року №ВП 18973989, №ВП 15571933, №ВП 14432336, №ВП 15575025, №ВП 17722336, №ВП 17717837, №ВП 16173132, №ВП 17719510, №ВП 15585727, №ВП 14884282, №ВП 16957795, №ВП 16941415, №ВП 13995908, №ВП 29175309, №ВП 17718771, №ВП 16979320, №ВП 17719050, №ВП 18397458, №ВП 18981093, №ВП 14909937, №ВП 16282765, №ВП 16170072, №ВП 17722561, №ВП 14742619, №ВП 17722464, №ВП 20087401, №ВП 16564374, №ВП 16289240, №ВП 16565768, №ВП 14414940, №ВП 24118885, №ВП 16284725, №ВП 28679633, №ВП 28517504, №ВП 26136278 про накладення арешту на рахунок Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради 0906 в межах зазначених сум стягнень.

Відповідно до повідомлень Управлінням державного казначейства у м. Луганську проведено безспірне списання коштів з боржника у виконавчому провадження: 30 листопада 2011 року за платіжними вимогами від 17 листопада 2011 року № 629, № 634, № 635 на суму 9953,21 грн. та 12 грудня 2011 року за платіжними вимогами від 5 грудня 2011 року №630-660 на суму 75816,25 грн, загалом на суму 85769,46 грн.

Вважаючи, що при наявності постанови Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року дії державного виконавця є протиправними позивач звернувся до суду та просив визнати їх протиправними, скасувати платіжні вимоги від 17 листопада 2011 року № 629, № 634, № 635 та від 5 грудня 2011 року № 630-660, зобов'язати Управління Державної виконавчої служби ГУЮ в Луганській області повернути стягнуті кошти в сумі 85769,46 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що здійснюючи оскаржувані дії, відповідач не врахував висновків викладених у постанові Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року, чим порушив права позивача, а тому вимога щодо скасування платіжних вимог від 5 грудня 2011 року №630-660 підлягає задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Вимогами частин 1 та 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, здійснюється державними виконавцями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці).

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 52 Закону України «Про державну виконавчу службу» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Організаційні взаємовідносини між органами Державного казначейства України, місцевими фінансовими органами та/або Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, районними, міськими, районними у містах, сільськими, селищними радами або їх виконавчими органами чи міськими, селищними, сільськими головами (в разі, якщо відповідні органи не створені), платниками податків, зборів (обов'язкових платежів), розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів у процесі казначейського обслуговування місцевих бюджетів органами Державного казначейства України регламентується Порядком казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 4 листопада 2002 року № 205 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок 205).

Відповідно до абзацу 3 пункту 4.8.1 Порядку 205 органи Державного казначейства України здійснюють видатки на підставі платіжних доручень (додаток 22) розпорядників та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та фінансового зобов'язання у межах залишків коштів на рахунках розпорядників та одержувачів бюджетних коштів за відповідними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування.

Пунктом 4.8.3. Порядку 205 передбачено, що платіжні доручення (додаток 24) подаються до органів Державного казначейства України в кількості примірників, необхідних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Строк дії платіжного доручення розпорядників бюджетних коштів, одержувачів та інших клієнтів встановлений у межах 10 календарних днів з дня його виписки. День оформлення не враховується. У разі невідповідності дати подання даті платіжного доручення у полі "Одержано банком" платіжного доручення на всіх примірниках обов'язково проставляється дата подання та підпис казначея. Подані розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Державного казначейства України щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник (одержувач) бюджетних коштів.

Виконання рішень про стягнення коштів з рахунків боржника, відкритих в органах Казначейства, здійснює державний виконавець у порядку та на підставі виконавчих документів відповідно до пункт 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок №845).

Порядок та механізм стягнення коштів визначені пунктами 25-30 Порядку №845, та полягає у відкритті виконавчого провадження та повідомленні про це боржника із наданням строку для добровільного виконання. Примусове виконання рішень про стягнення коштів з рахунків боржника здійснюється після закінчення строку, передбаченого для самостійного виконання таких рішень, у разі не подання боржником повідомлення, зазначеного у пункті 25 цього Порядку, або подання повідомлення, що містить недостовірну інформацію, або недостатнього обсягу коштів на рахунках боржника. У разі встановлення факту наявності у боржника необхідних для виконання рішення коштів з його рахунків бюджетних асигнувань або фактичних власних надходжень державний виконавець подає органові Казначейства платіжні вимоги згідно з пунктом 33 цього Порядку. Державний виконавець накладає арешт на рахунки боржника, відкриті в органі Казначейства, які встановлюються у процесі проведення виконавчих дій.

Підстави, за яких органи Державного казначейства України не здійснюють виконання платіжних доручень передбачені пунктом 34 Порядку №845, цей перелік є вичерпним.

Тобто, у разі дотримання вимог пунктів 25-30 і направлення державним виконавцем платіжного доручення, органами Державного казначейства України здійснюється безспірне списання коштів з рахунків боржника на підставі першого примірника платіжної вимоги і доданих до неї оригіналів або завірених копій виконавчих документів (пункт 35 Порядку №485).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що на момент проведення безспірного списання коштів, Луганський окружний адміністративний суд ухвалив рішення від 30 листопада 2011 року, яким скасував постанови державного виконавця про накладення арешту на рахунок 0906 в межах сум стягнень.

Суд касаційної інстанції зазначає, що порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлено статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України і відповідно до частини 1 цієї статті постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Строки подачі апеляційної скарги на постанову суду встановлюються частиною 2 статті 185 Кодексу, яка подається протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Строк апеляційного оскарження постанови Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року закінчувався не раніше 15 грудня 2011 року, оскільки повний її текст виготовлено 5 грудня 2011 року, а отже а законної сила вказане судове рішення також набирало не раніше 15 грудня 2011 року.

Частиною 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Постанова Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року набрала законної сили 15 грудня 2011 року.

Оскільки, оскаржувані дії та рішення суб'єкта владних повноважень були вчинені до набрання законної сили вказаним судовим рішенням, то вони є такими, що вчинені та прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.