Справа № 821/1366/15-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 р. Справа № 821/1366/15-а

Категорія: 10.4.2 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Служби безпеки України в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення спільного засідання керівництва і профкому Управління Служби безпеки України в Херсонській області №194 від 23.12.2011р; визнати незаконним та скасувати рішення засідання житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України в Херсонській області №207 від 04.03.2015р.; визнати незаконним та скасувати рішення засідання житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України в Херсонській області №208 від 09.04.2015р.

Суд першої інстанції своєю постановою від 03 серпня 2015 року позов ОСОБА_5 задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення житлово-побутової комісії управління Служби безпеки України в Херсонській області №194 від 23.12.2011р. щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_5.

Визнав протиправним та скасував рішення житлово-побутової комісії управління Служби безпеки України в Херсонській області №207-А від 04.03.2015р. щодо поновлення ОСОБА_5 та членів його родини на квартирному обліку та зняття статусу "службова" з квартири АДРЕСА_1.

Визнав протиправним та скасував рішення житлово-побутової комісії управління Служби безпеки України в Херсонській області №208 від 09.04.2015р.

Зобов'язав управління Служби безпеки України в Херсонській області розглянути рапорт ОСОБА_5 від 10.07.2014р. на засіданні житлово-побутової комісії.

В ішній частині позовних вимог відмовив.

Управління Служби безпеки України в Херсонській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування рішень житлово-побутової комісії управління СБ України в Херсонській області № 207-А від 04.03.2015 року та № 208 від 09.04.2015 року та залишити без розгляду вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення житлово-побутової комісії управління СБ України в Херсонській області № 194 від 23.12.2011 року у зв'язку з пропуском строку на звернення до суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління Служби безпеки України в Херсонській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 99 КАС України

адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до

адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше,

обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріали справи дають підставу зробити висновок про те, що позивач знав про прийняття житлово-побутової комісії рішення від 23 грудня 2011 року затверджене протоколом № 194 про зняття його із квартирного обліку по управлінню Служби Безпеки в Херсонській області.

Зокрема в матеріалах справи є копія повідомлення дружині позивача ОСОБА_4 про прийняття цього рішення датоване 27 грудня 2011 р.

Як на обґрунтування правомірності своїх дій по повідомленню дружини позивача відповідач посилається на норми діючого законодавства яке регулює правовідносини у сфері житлових прав громадян.

Відповідно до пункту 18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Україні, затверджених постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470 (далі - Правила) заяву про взяття на квартирний облік, разом з заявником, підписують члени сім'ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання житлового приміщення і бажають разом стати на облік. Члени сім'ї прийнятті на квартирний облік набувають ті ж самі права та обов'язки, що і заявник. При зарахуванні на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов ОСОБА_4 надала згоду перебувати на квартирному обліку разом з чоловіком та донькою, про що зазначила на рапорті позивача від 11 червня 2007 року (копія рапорту долучена до матеріалів справи). Згідно рішення про зарахування на квартирний облік сім'ї позивача, затвердженого протоколом № 179 від 5 грудня 2007 року (копія витягу з протоколу долучена до матеріалів справи) ОСОБА_4 перебувала на квартирному обліку. З урахуванням зазначеного повідомлення могло було бути надісланим будь-кому з повнолітніх члену сім'ї.

Крім цього про обізнаність позивача про порушене його право можуть свідчити листи т.в.о. начальника Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим Науменка С. від 30.03.20012 р. № 76/4/3408 та начальника Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим генерал-майора Тоцького В. від 29 жовтня 2012 року № 76/4/10423, підготовлені на підставі рапортів ОСОБА_5 В них зазначається: « 23 грудня 2011 року ОСОБА_5 було виключено зі списків квартирного обліку УСБУ в Херсонській області на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 40 Житлового кодексу УРСР у зв'язку з переведенням для подальшого проходження служби в ГУ СБУ в АР Крим (протокол від 23 грудня 2011 року, без запрошення на засідання житлово-побутової комісії)». Також, 17 квітня 2012 року за № 771/22/3-3945 УСБУ в Херсонській області на ім'я позивача була надіслана відповідь на його рапорт від 2 квітня 2012 року, в якій зазначалося, що офіцер не перебуває на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов в житлово-побутовій комісії УСБУ в Херсонській області.

Суд першої інстанції при поновлені строку послався на рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (№ 22277/93 від 27.06.2000 року) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи.

Колегія суддів ознайомившись із доводами відповідача вважає, що реалізація права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від позивача. Позивач, відмовляючись від дотримання порядку подачі позову, позбавив себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не обґрунтувавши при цьому, поважності причин їх пропуску. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано доказів про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з оскарженням рішення житлово-побутової комісії прийняте 23 грудня 2011 року, затвердженого протоколом № 194.

Задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що згідно з протоколом № 179 від 05.12.2007 року житлово-побутової комісії УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 та членів його сім'ї включили в загальний список на отримання житла, а саме 2-х кімнатної службової квартири АДРЕСА_1.

Виходячи із обставин справи та наданих сторонами доказів колегія суддів вважає, що доводи викладені відповідачем в апеляційній скарзі, стосовно правомірності отримання позивачем 2-х кімнатної службової квартири АДРЕСА_1 після зміни місця служби заслуговують на увагу.

Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього (п. 2 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. № 37). Тобто, службове житло є тимчасовим житлом, а сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових та не означає надання цього приміщення в постійне користування.

У 2003 році позивач отримав службову квартиру в будинку АДРЕСА_1.

Наказом Голови СБ України від 20 грудня 2010 року № 1545-ос ОСОБА_5 був переведений для подальшого проходження військової служби в інший регіон України АР Крим та виключений зі списків особового складу Управління в січні 2011 року (з 15.01.2011 року приступив до виконання службових обов'язків в АР Крим), тобто він зупинив відношення з Управлінням Служби безпеки України в Херсонській області, де перебував на квартирному обліку, та переїхав на постійне місце проживання, як того вимагають умови проходження військової служби, до Іншого регіону України. У зв'язку з чим на підставі статті 40 ЖК УРСР був знятий з квартирного обліку (протокол № 194 від 23.12.2011 року).

За клопотанням начальника Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим генерал-майора Тоцького В. сім'я ОСОБА_5 залишилася проживати в наданій їм у 2003 році УСБУ службовій квартирі АДРЕСА_1 до отримання військовослужбовцем житла за новим місцем служби.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи свій висновок посилався на пункт 31 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Україні, затверджених постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470, у якому визначено, що у випадку переїзду з одного району міста до іншого облікові справи громадян передаються до виконавчого комітету відповідної ради народних депутатів із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Згідно з пунктом 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 р. № 1081 у разі переміщення військовослужбовця по службі, пов'язаного з переїздом в іншу місцевість, такі військовослужбовці зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

Не виконання позивачем зазначених дій і привело до порушення його прав щодо перебування його разом членами його родини на квартирному обліку.

На думку колегії суддів є помилковим висновок в оскаржуваному рішенні про те, що відповідач зобов'язаний запрошувати позивача на засідання житлово-побутової комісії при розгляді питання щодо зняття його з квартирного обліку.

Відповідно до ст. 40 Житлового кодексу громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення. Разом з тим, є підстави, коли це може відбутися раніше: 1) Відбулося поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) Громадянин виїхав на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) Були припинені трудові відносини з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством; 4) громадянина засудили до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) у разі подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при винесенні та доведенні свого рішення, затверджених протоколом від 23.12.2011 року № 194 протоколами № 207-а від 04.03.2015 року та № 208 від 09.04.2015 діяв відповідно до норм діючого законодавства та не порушувала прав ОСОБА_5 і членів його сім'ї.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявлених Позивачем вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково, а постанову суду - скасувати.

Відповідно, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим рішення суду першої підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Служби безпеки України в Херсонській області, - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко