Справа № 2а/2470/2686/11
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 р. м. Чернівці Справа №2а/2470/2686/11

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Григораша В.О.;

при секретарі судового засідання Дячуку Д.А.;

з участю:

представника позивача ОСОБА_1;

відповідач не зявився;

розглянувши адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Чернівці до приватного підприємця ОСОБА_2 стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.Чернівці (далі-позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 (далі-відповідач) заборгованості по єдиному податку у сумі 720,19 грн.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість по єдиному податку на загальну суму 720,19 грн. Дана сума є узгодженою проте не сплаченою.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач вдруге в судове засідання не з'явився. На адресу відповідача, яка зазначена в Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та запропоновано подати заперечення на позов або заяву про визнання позову. Однак конверт повернувся на адресу суду із відміткою пошти - за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15 травня 2003 року N 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Виходячи із ч. 8 ст. 35 КАС України, вважається що повістку вручено особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Окрім того, ч. 11 ст. 35 КАС України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи з наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.11.2011року зареєстрований Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради за адресою вул. Вірменська, 5/10, м. Чернівці (а.с. 9). Також відповідно до Довідки від 26.09.2011 року №431, відповідач з 27.12.2011 року взятий на облік ДПІ у м. Чернівці, як платник податків за №10487 (а.с. 8).

На підставі заяви від 10.12.2008 року, відповідач з січня 2009 року перейшов на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Найманих працівників, та укладених трудових угод на день складання заяви не зареєстровано (а. с. 6). Рішенням X сесії V скликання Чернівецької міської ради №186 від 20.12.2006 року встановлено ставки єдиного податку для фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на 24.06.2011 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 720,03 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Дана сума заборгованості на момент розгляду справи являється узгодженою, проте не сплаченою.

У зв'язку із сформованою заборгованістю, відповідачу були направлені корінець першої податкової вимоги форми «Ф1»від 26.02.2009 року №1/3066 на суму 80,00 грн., та корінець другої податкової вимоги форми "Ф2" від 18.09.2009 року №2/9984 на суму 480,19 грн., які він отримав 18.03.2009 року та 27.10.2009 року відповідно (а.с. 7). Окрім того, позивачем винесено рішення №563 від 27.11.2009 року про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його з податкового боргу (а.с. 7).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»№ 1251-XII від 25.06.1991 року одним із обовязків платників податків є обовязок сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни.

У відповідності до пункту 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»№727/98 від 03.07.1998 року (далі - Указ Президента України №727/98) субєкт підприємницької діяльності фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділення Держаного казначейства України.

У відповідності до пункту 5 Указу Президента України №727/98, субєкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплату сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Відповідно до п. п. 5.4.1 п. 5.4. ст. 5 Закону України №2181 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Разом з цим, згідно пункту 1.3 ст.1 Закону України №2181 податковий борг (недоїмка) це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Таким чином судом встановлено, що відповідач в порушення вимог вказаних норм права, не виконує обовязок по сплаті єдиного податку і тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку.

Оскільки позивачем доведено обґрунтованість заявлених вимог, а відповідач не надав заперечення протилежного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України встановлено, що у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 (вул. Вірменська, 5/10, м. Чернівці, інд. код НОМЕР_1) заборгованість по єдиному податку у сумі 720 (сімсот двадцять) грн. 19 коп. в дохід місцевого бюджету м. Чернівці.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанову в повному обсязі виготовлено 06 грудня 2011.

Суддя В.О. Григораш