Справа № 819/2760/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Справа № 876/2922/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Матковська З.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Корнієнко О.А.

за участю представників сторін:

від відповідача Рацин Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.20014 року у справі № 819/2760/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач (фізична особа-підприємець) звернувся з адміністративним позовом до Тернопільської обласної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 04.09.2013р. № , № .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що податкові повідомлення-рішення винесені з порушення вимог чинного законодавства.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.20014 року у справі № 819/2760/13-а позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області від 04.09.2013р № в сумі 3117,37 грн.: 2078,25 грн. податок на доходи фізичних осіб, 1039,12 грн. штрафних санкцій. В решті частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права скаржник просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечує.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

17.07.2013р. на адресу ГУ Міндоходів у Тернопільській області надійшла постанова старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області від 16 липня 2013 року «Про призначення податкової перевірки» в межах кримінального провадження №0000566 від 19.12.2012 року за фактом шахрайства СПД ФО ОСОБА_2, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. І ст. 190 КК України.

Відповідно до вимог чинного законодавства, а саме - пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп..75.1.2 п.73.1 ст. 75, пп..78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України ГУ Міндоходів у Тернопільській області видано наказ від 19.07.2013 року № 98 про проведення позапланової виїзної перевірки позивача та видано направлення на проведення перевірки від 19.07.2013 року № 67, 68, 69.

22.07.2013 року копія наказу про призначення перевірки отримана особисто позивачем, та останньому вручено лист Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 22.07.2013 у № 1977/6/19-00-17-02-21/617 «Про надання інформації» з вимогою надання документів необхідних для проведення перевірки».

Листом від 23.07.2013 року СПД ОСОБА_2 повідомив, що документи за період з 05.03.2002 року по 30.06.2010 року не збереглися, інші документи відмовився надати з підстав, що вони вже надавались під час попередніх перевірок.

Як наслідок, податковим органом використано документи податкової звітності позивача та застосовано норми передбачені пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено порушення позивачем : - ст.13 Декрету КМ України «Про прибутковий податок з громадян», абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 101904,26 грн.; пп.16.1.5, пп. 16.1.12., п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3, п.44.4 ст.44 Податкового кодексу України, а саме, не зберігання та ненадання для перевірки документів (книги обліку доходів і витрат, виписки банку про рух коштів на розрахунковому рахунку, договорів оренди інші документи пов'язані із проведенням господарської діяльності). Результати перевірки оформлені актом від 02.08.2013 року, та винесено податкові повідомлення-рішення від 04.09.2013 року:№, яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 27088,05 грн.; № , яким застосовано штраф в розмірі 510,00 грн. з посиланням на п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає і посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у явному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. Однак, такі документи не подані позивачем ні під час проведення перевірки, ні в терміни визначені пунктом 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України, тому відповідно до положень п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення звітності.

Актом перевірки від 11.03.2013 року встановлено завищення позивачем валових витрат за 2012 рік на 13855,00 грн., що привело до заниження оподатковуваного доходу за 2012 рік на 13855,0грн., внаслідок чого контролюючим органом донараховано 2078,25 грн. податку на доходи фізичних осіб. За результатами даного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 2597,81 грн., в тому числі 2078,25 грн. основного платежу та 519,56 грн. застосованих штрафних (фінансових) санкцій з посиланням на абз. 1, 2 п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України (25%).

Актом перевірки від 02.08.2013 року податковим органом встановлено завищення СПД ОСОБА_2 валових витрат за 2012 рік на 120391,35грн., що привело до заниження оподатковуваного доходу за 2012 рік на 120391,35грн., внаслідок чого контролюючим органом донараховано 18058,70 грн. податку на доходи фізичних осіб. За результатами даного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 27088,05 грн., в тому числі 18058,70 грн. основного платежу та 9029,35 грн. застосованих штрафних (фінансових) санкцій з посиланням на абз. 3, 4 п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України (50%).

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, в акті перевірки від 02.08.2013 року не враховано результати перевірки зафіксовані в акті від 11.03.2013 року в частині завищення валових витрат за 2012 рік на суму 13855,00 грн. та встановленого заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 2078,25 грн.

Матеріалами справи доведено, що відповідачем подано розрахунок податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік визначеного на підставі результатів перевірки зафіксованих в акті від 02.08.2013 року з врахуванням порушень зафіксованих в акті перевірки від 11.03.2013 року.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на норми п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України в редакції, яка діяли до моменту проведення перевірки податковим органом, а саме «У разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом, з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність». Діюча на той момент редакція п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України не здійснювала розмежування вказаних постанов по об'єктивному та суб'єктивному складу, а відтак, особливий порядок прийняття податкового повідомлення-рішення, передбачений пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України поширювався на всі випадки, коли проведення податкової перевірки було призначено відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо перегляду ставок деяких податків і зборів» від 20.11.2012 року №5503-УІ, який набрав чинності з 04.01.2013 року, у статті 86 пункт 86.9 внесено зміни. Новою редакцією п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, яка діяла на моменту правовідносин, що є предметом розгляду в даній справі, чітко здійснено розмежування, що лише у випадку, коли предметом кримінального провадження є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. В іншому випадку, діє загальний порядок прийняття податкових повідомлень рішень.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.20014 року у справі № 819/2760/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Матковська З.М.

Запотічний І.І.