Справа № 2а/1770/2434/2011
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/1770/2434/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"01" лютого 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В.,

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_3, представника за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_4, представника за довіреністю,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області та ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "15" серпня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7 до ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області про скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненський окружний адміністративний суд постановою від 15 серпня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7 задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ОСОБА_5 ОДПІ від 27 травня 2011 року № НОМЕР_1 в частині визначення штрафної санкції в сумі 36 194, 25 грн.

У решті позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач та відповідач звернулись до суду з апеляційними скаргами.

Позивач в своїй апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач, зокрема зазначає, що висновок суду щодо неможливості врахування залишку від"ємного значення по ПДВ в сумі 144 777 грн., яке було задекларовано та підтверджено перевіркою, в погашення виявлених сум заниження податкових зобов"язань не обгрунтовано жодною нормою законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи. Сума податкового кредиту по придбаних автомобілях позивачу не відшкодована, оскільки вказана сума залишилась у Декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року у складі рядка 26, тому донараховувати податкові зобов"язання підстав немає. Крім того, судом безпідставно зроблено посилання на абз. 12 п. 9.8. ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" щодо права на отримання бюджетного відшкодування, оскільки в даному випадку до бюджетного відшкодування сума не заявлялась.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що згідно розрахунку штрафних санкцій позивачу було визначено забов"язання в сумі 166 490 грн., з якої і визначено штрафну санкцію в сумі 41 622, 50 грн. В оспорюваному рішенні платнику визначено меншу суму зобов"язань в зв"язку із зарахуванням від"ємного значення за грудень 2010 року в сумі 144 770 грн.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що скарги задоволенню не підлягають, враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що приватний підприємець ОСОБА_8 звернувся з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ОСОБА_5 об'єднаної податкової інспекції за № НОМЕР_1 від 27.05.2011 року, згідно якого було визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 21713 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 41622,50 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що ОСОБА_5 ОДПІ під час проведення перевірки не враховано того факту, що товарно-матеріальні цінності, що придбавалися в період реєстрації платником податку на додану вартість були використані повністю в господарській діяльності, як наслідок, відсутні будь-які підстави для їх умовного продажу. Факт відсутності залишків товарно-матеріальних цінностей постійно підтверджувався податковим органом за наслідками проведення документальних перевірок. Крім того, позивач зазначає, що сума податкових зобов'язань в розмірі І8159,29 грн. не підтверджується первинними документами.

В частині визначення податкових зобов'язань у зв'язку з умовним продажем придбаних в 2006 р. вантажних автомобілів зазначає, що податковим органом було невірно визначено звичайну ціну вказаних транспортних засобів. Дані основні фонди на протязі 2006-2010 рр. використовувалися в господарській діяльність і їх вартість значно зменшилася в порівнянні з новими автомобілями. Так, за вирахуванням амортизаційних відрахувань залишкова вартість транспортних засобів становить 121 025 грн.

Відповідач позов не визнав, вказавши в запереченнях, що під час проведення документальної перевірки було встановлено, що позивач не задекларував податкові зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 166489,88 грн. Вказане порушення виникло у зв'язку з тим, що 31.12.2010 р. було анульовано свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість ПП ОСОБА_7 При цьому позивачем не було здійснено умовний продаж транспортних засобів, вартість яких була включена до складу податкового кредиту в сумі 870831,6 грн., в т.ч. ПДВ 145138,6 грн. Крім того., позивачем не було здійснено умовний продаж запчастин на суму 128107,71 грн., в т.ч. ПДВ 21351,28 грн. Відповідач вважає, що позивачем було порушено обов'язок, передбачений п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" 168/97-ВР від 03.04.1997 р. щодо здійснення умовного продажу товарних залишків основних фондів з наступним визначенням сум податкових зобов'язань.

В процесі розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що 04.05.2011 р. ОСОБА_5 ОДПІ було складено акт № 117/17-39/НОМЕР_2 про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту декларації з податку на додану вартість фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, код НОМЕР_2 за період з 01.12.2010 р. по 31.12.2010 р.

За результатами проведеної перевірки було встановлено порушення п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 р., внаслідок чого було збільшено податкове зобов'язання по податку на додану вартість за травень 2009 р., грудень 2010 р. на суму 166490 грн.

Основний платіж з податку на додану вартість в сумі 144777,0 грн. проведеною перевіркою не донарахований у зв'язку із зменшенням залишку від'ємного значення ПДВ.

На підставі акта перевірки № 117/17-39/НОМЕР_2 від 04.05.2011 р. ОСОБА_5 ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.05.2011 р., згідно якого було визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 21713 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 41622,50 грн.

Згідно самостійно поданої заяви 31.12.2010 р. було анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість ПП ОСОБА_7

На момент анулювання реєстрації платником податку на додану вартість позивача у останнього залишалися нереалізовані основні засоби, вартість яких відносилася до складу податкового кредиту за липень 2006 р. У вказаному періоді, згідно договору № 060706 від 06. 07.2006 р. ПП ОСОБА_7 було придбано у ТОВ "Райз-Транссервіс" три сідельних тягача марки SСАNIА R124GA4 2001 та три автомобільних причипа SCHMITZ SPR 2001.

До складу податкового кредиту позивачем було включено податкові накладні, виписані ТОВ "Райз-Транссервіс" № 787 від 27.07.2006 р. на суму ПДВ 47673,26 грн., вартість товару 286039,58 грн.; № 788 від 27.07.2006 р. на суму ПДВ 48732,67 грн., вартість товару 292396,01 грн., № 789 від 27.07.2006 р. на суму ПДВ 48732,67 грн.

На момент анулювання реєстрації платником податку на додану вартість ПП ОСОБА_7 та на момент проведення перевірки вказані транспортні засоби та напівпричипи знаходилися у власності позивача.

Відповідно до п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. - платник податку, в обліку якого на день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах, зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання.

Відповідно до п. 4.9 ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. - якщо основні виробничі фонди або невиробничі фонди ліквідуються за самостійним рішенням платника податку чи безоплатно передаються особі, не зареєстрованім платником податку, а також у разі переведення основних фондів до складу невиробничих фондів така ліквідація, безоплатна передача чи переведення розглядаються для цілей оподаткування як поставка таких основних виробничих фондів або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки, а для основних фондів групи 1 - за звичайними цінами, але не менше їх балансової вартості.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розрахунок амортизації транспортних засобів, згідно якого їх залишкова вартість станом на кінець 2010 р. (31.12.2010 р.) становить 121025,14 грн., був наданий позивачем лише під час розгляду справи в суді першої інстанції. Ревізорам відповідача під час проведення перевірки вказаний розрахунок позивачем не надавався (а. с. 38).

Колегією суддів враховується, що в самостійно поданій позивачем декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року вказана сума не була відображена позивачем в складі податкових зобов"язань.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що податкове повідомлення-рішення ОСОБА_5 ОДПІ № НОМЕР_1 від 27.05.2011 р. в частині визначення основного платежу в розмірі 21 713 грн. є правомірним.

Згідно з приписами п. 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Оскільки податкове зобов"язання з податку на додану вартість визначено в сумі 21 713 грн., то застосування штрафних санкцій в розмірі 25 відсотків становить 5428,25 грн.

Зважаючи на приписи п. 123. 1. ст. 123 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність застосування штрафних санкцій в сумі 36 194, 25 грн. та скасування податкового повідомлення - рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 195,198,200,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області та ОСОБА_6 особи-підприємця ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2011 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: ОСОБА_9 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_6 особа-підприємець ОСОБА_7 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу ОСОБА_5 об'єднана державна податкова інспекція Рівненської області вул.Грушевського , 134,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600