Справа № 808/8806/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2015 р. м. Київ К/800/34154/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого судді: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

представника позивача Тарасова І.М.,

розглянула в відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Держземагентства у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Кристал" до Головного управління Держземагентства у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Селянське (фермерське) господарство «Кристал» звернулось до суду з позовом до відповідача Головного управління Держземагентства у Запорізькій області, в якому просило визнати протиправною відмову ГУ Держземагенства у Запорізькій області в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 06.04.2009 №170-р; зобов'язати ГУ Держземагенства у Запорізькій області вчинити необхідні дії щодо укладення договору оренди землі, кадастровий номер :07:002:0100 на новий строк.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року, позов задоволено частково, визнано протиправною відмову ГУ Держземагенства у Запорізькій області в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 06.04.2009 №170-р, оформленої листом від 29.08.2014 року №32-8-04-7980/2-14.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Держземагентства у Запорізькій подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області № 170 від 27.03.2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, СФГ «Кристал» передано в оренду строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 124,2051 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Позивачем з орендодавцем Токмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області 06.04.2009 року укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки № 36 строком на 5 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою умовами якого передбачено, що після закінчення дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію та укласти додаткову угоду до договору.

22 липня 2014 року позивач звернувся до ГУ Держземагенства у Запорізькій області з листом-повідомленням (заявою) про укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 170-р від 06.04.2009 року на новий строк, у чому відповідачем відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суди керувалися тим, що справа, яка розглядається, є адміністративною. Проте цей висновок не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції та, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

У той же час, правовідносини, що склались між сторонами пов'язані та витікають з виконання господарського договору оренди землі, тобто, відповідач у спірних правовідносинах не здійснював владних повноважень відносно позивача, у зв'язку з чим в силу положень статті 12 Господарського процесуального кодексу України, вказаний спір є підвідомчим господарським судам.

Тому рішення у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 221, 228, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року скасувати, закрити провадження у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Кристал" до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: