Справа № 466/4464/15-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 876/8326/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, в якому просила зобов'язати відповідача призначити їй пенсію з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходу та інші премії та виплати), починаючи з 30.05.2011 року згідно з наданими ДФС у Франківському та Залізничному районах м. Львова в травні 2015 року Довідками про складові заробітної плати для призначення пенсії ( N° 8623/10/13-05-05-00-28/120 від 20.05.2015 року, № 6974/10/13-03-05- 0625 від 20.05.2015 року ), відповідно до Закону України «Про державну службу», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постанови правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а - 4753/09/2670» та на які нараховано (сплачено) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також з урахуванням фактично нарахованого та виплаченого розміру надбавки за вислугу років, рангу та посади , що діяли на момент звільнення з роботи.

06 липня 2015 року позивачка подала до суду заяву про доповнення адміністративного позову, в якій просила зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок пенсії та провести коригування донарахованих сум із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходу та інших премій та виплат, на які нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за відповідний період відповідно до вимог чинного законодавства.

Шевченківський районний суд м. Львова постановою від 15 липня 2015 року позов задовольнив.

Визнав дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровляння, матеріальної допомоги вирішення соціально - побутових питань, сум індексації, тощо під час обчислення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закон України «Про державну службу» - протиправними.

Зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплату із проведенням коригування донарахованих сум із врахуванням сум матеріальної допомоги оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходу та інших премій та виплат, на які нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 17.12.2014 р. відповідно до вимог чинної законодавства.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФ України в Шевченківському районі м. Львова подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що зміни до чинного законодавства зокрема, Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» про розширення переліку складових заробітної плати державного службовця, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не вносились, то відповідно і при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені вищезгаданими нормативно-правовими актами. Такі виплати як суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація заробітної плати - не включається до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії по Закону України «Про державну службу».

За таких обставин, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, що відповідно до приписів ч.4 ст. 196 КАС України не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 30.05.2011 року призначена пенсія відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 87 відсотків від суми заробітної плати позивача.

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", із врахуванням всіх складових заробітної плати, згідно поданої довідки про заробітну плату.

Листом УПФ України в Шевченківському районі м. Львова від 02.06.2015 року №Л-55 позивачу відмовлено в проведенні такого перерахунку у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та інші премії, на які нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування входять до системи оплати праці державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає рішенню Верховного Суду України прийнятому у справі № 21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 безпідставно не було враховано всі види оплати праці, на які утримано страхові внески на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законними та обґрунтованими, а підстави для його скасування відсутні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року у справі № 466/4464/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 09 листопада 2015 року.