Справа № 810/4959/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року 810/4959/15

приміщення суду за адресою:м. Київ, бул. ОСОБА_1, 26

час прийняття постанови : 15 год. 10 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лиска І.Г.

при секретарі - Васковець М.С.

за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Київській області, Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним скасування рішення від 29.04.2015 року №000004/10-17-25/НОМЕР_1,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа- підприємець ОСОБА_2 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 29.04.2015 року №000004/10-17-25/НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 квітня 2015 року головний державний податковий ревізор інспектор відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 та головний державний податковий ревізор інспектор відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_4 відповідно до наказу від 30.03.2015р. №111 здійснили фактичну перевірку магазину за адресою: Київська область, Згурівський район, с. Пасківщина, вул. Леніна, 1-б.

В ході перевірки встановлено, що суб'єктом господарювання ОСОБА_2, який здійснює розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів проводить розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування найменування товарів, чим порушено п.11 ст.3 ОСОБА_5 України від 06.07.1995 М2295/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також, у ході проведення перевірки встановлено, що суб'єктом господарювання ОСОБА_2 здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме: горілкою «Златогор» (0,5 літра) вміст спирту 40% за роздрібною ціною 35,00 грн. та коньяком Старий Граф 3 зірки (0,5 літра) вміст спирту 40% за роздрібною ціною 11,50 грн., що є нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої, що підтверджено розрахунковими документами

За результатами проведення перевірки складено акт від 07.04.2015р. №0829/1000/22/НОМЕР_1.

На підставі Акту перевірки Переясла- Хмельницькою ОДПІ прийнято та надано позивачу: Рішення про застосування фінансових санкцій від 29.04.2015р. №000004/10-17- 25/НОМЕР_1 щодо сплати штрафу у сумі 10000,00грн., Податкове повідомлення-рішення від 29.04.2015р. № про застосування фінансових санкцій у сумі 85,00грн., Протокол про адміністративне правопорушення від 07.04.2015р. та Податкову Вимогу від 09.06.2015р. №117-25 про застосування фінансових санкцій у сумі 10112,00грн.

Позивач не може погодитись з висновками Акту перевірки та вважає Рішення про застосування фінансових санкцій від 29.04.2015 року №000004/10-17-25/НОМЕР_1. протиправним, тому звернувся з даним позовом до суду .

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ГУ ДФС у Київській області позов не визнав, 02.11.2015 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на адміністративний позов, в яких зазначено, що Рішення про застосування фінансових санкцій від 29.04.2015 року №000004/10-17-25/НОМЕР_1 є правомірним та не підлягають скасуванню, тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та розгляд справи здійснити у відсутності представника відповідача.

Представник відповідача Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у судове засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

Судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності представників відповідачів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши позивача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 здійснюється підприємницька діяльність в торговому павільйоні за адресою: Київська область, Згурівський район, с. Пасківщина, вул. Леніна, 1-б.

Працівниками Головного управління ДФС у Київській області 07.04.2015 року згідно направлень від 07.04.2015 №1861 та №1860 у відповідності до наказу ГУ ДФС у Київській області від 30.05.2015 №111 «Про проведення фактичних перевірок» проведено фактичну перевірку торгового павільйону за адресою; Київська область, Згурівський район, с. Пасківщина, вул. Леніна, 1-б суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_2

Згідно пп.75.1.3 п.1. ст.75 Податковою кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичною провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такою платника, Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудовою договору, оформлення і трутових відносин з працівниками (найманими особами). Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Щодо порядку проведення фактичної перевірки: фактична податкова перевірка - це вид податкової перевірки, передбачений ст.ст.75, 80, 81 ПКУ. Вона здійснюється без попередження платника податків та є, так званою раптовою перевіркою. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така податкова перевірка здійснюється податковою інспекцією щодо дотримання порядку ведення платниками податків розрахункових операцій, касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв про державну реєстрацію та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, та виникає необхідність перевірки таких фактів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв про державну реєстрацію та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до п.80.4 ст.80 ПКУ перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу, п.80.5 ст.80 ПКУ.

Згідно п.80.7. ст. 80 ПКУ фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами органу державної податкової служби у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами органів державної податкової служби може бути проведена контрольна закупка (розрахункова операція).

Допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення фактичної перевірки здійснюється за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Судом встановлено, що перед початком перевірки перевіряючими пред'явлено направлення на перевірку продавцю ОСОБА_6, в якому зазначається дата його видачі, назва контролюючою органу, вид фактичної перевірки, підстави, дата початку та тривалість перевірки, посади, та прізвища посадових осіб контролюючого органу, які проводили перевірку, ОСОБА_6 ознайомилась з направленнями від 07.04.2015 року №1861 та №1860 (в яких зазначені реквізити наказу №111 від 30.03.2015) та отримала копію наказу від 30.03.2015 №111 «Про проведення фактичної перевірки», про що власноручно зазначила у направленні. Копія наказу та направлення на перевірку містять всі реквізити передбаченні Податковим кодексом України.

Перевіряючі були допущені до проведення перевірки.

Отже, посилання позивача про порушення відповідачем порядку проведення фактичної перевірки не беруться судом до уваги, оскільки не підтверджені доказами, а судом встановлено, що перевірка проведена у відповідності до вимог Податкового Кодексу України.

Як встановлено судом, за результатами проведеної фактичної перевірки 07.04.2015 було складено Акт фактичної перевірки (бланк та №001359) (далі-Акт), зареєстрований у ГУ ДФС у Київській області в журналі реєстрації актів перевірок від 08.04.2015 та номером №0826/1000/22/НОМЕР_1.

За результатами перевірки встановлено, що суб'єкт господарювання ОСОБА_2 який) здійснює розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів проводить розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування найменування товарів, чим порушено п.11 ст.3 ОСОБА_5 України від 06.07.19695 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також, у ході проведення перевірки встановлено, що суб'єктом господарювання ОСОБА_2 здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме: горілкою Златогор" (0.5 літра) вміст спирту 40% за роздрібною ціною 35.00 грн. та коньяком "Старий граф" 3 зірки (0.5 літра) вміст спирту 40 % за роздрібною ціною 11.50 грн., що є нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої, що підтверджено розрахунковими документами - фіскальними чеками РРО №0001 за 14.12.2014 р. та №0002 за 12.12.2014р. (документами встановленої форми та змісту, що підтверджує факт продажу товарів, надрукований та зареєстрований у встановленому порядку на РРО).

ОСОБА_5 України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (ОСОБА_5 №481/95-ВР) визначені основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Статтею 16 ОСОБА_5 481/95-ВР встановлено, що контроль за дотриманням його норм здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Указом Президента України від 11.07.2001 р. №510/2001 "Про посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" на Державну податкову адміністрацію України покладено функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, здійснення міжгалузевої координації у цій сфері. На виконання зазначеного Указу Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 7.08.2001 року №940 "Про заходи щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та справлянням акцизного збору", відповідно до якої у складі ДПА України утворено Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів (далі - Департамент), його регіональні управління.

Згідно постанови КМУ від 14.11.2000 р. №1698 "Про затвердження переліку органів ліцензування" Департамент визначено органом, що здійснює ліцензування таких видів діяльності: виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв; оптова торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями; виробництво тютюнових виробів, оптова, роздрібна торгівля тютюновими виробами; виготовлення парфумерно-косметичної продукції з використанням спирту етилового.

Наказом ДПА України від 21.08.2001 р. №331 затверджено Положення про Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України, яким на Департамент та його регіональні управління покладено виконання функцій ліцензування та контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до ОСОБА_5 України від 4.12.1990 р. №509-ХІІ "Про державну податкову службу в ОСОБА_1", державні податкові інспекції здійснюють контроль за наявністю ліцензій, марок акцизного збору на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації, здійснюють контроль за дотриманням суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють роздрібну торгівлю тютюновими виробами, максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, тощо.

Факт порушення законодавства, що регулює відносини у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, встановлюється посадовою особою органу державної податкової служби при проведенні перевірки, про що складається відповідний акт. В акті викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів та вказуються конкретні їх пункти і статті.

Згідно ст. 18 ОСОБА_5 України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008р. № 957 Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої.

Як вбачається з Акту перевірки, перевіркою встановлено, що суб'єктом господарювання ОСОБА_2 здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме: горілкою Златогор" (0.5 літра) вміст спирту 40% за роздрібною ціною 35.00 грн. та коньяком "Старий граф" 3 зірки (0.5 літра) вміст спирту 40 % за роздрібною ціною 11.50 грн., що є нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої.

Вказане порушення підтверджено розрахунковими документами - фіскальними чеками РРО №0001 за 14.12.2014р. та №0002 за 12.12.2014р. та письмовими поясненнями ОСОБА_2В, яка зазначила, що дійсно було продано горілку Златогор" (0.5 літра) вміст спирту 40% за роздрібною ціною 35.00 грн. та коньяк "Старий граф" 3 зірки (0.5 літра) вміст спирту 40 % за роздрібною ціною 11.50 грн., із-за неуважності, тому, що вона не знає, що існують мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої.

Доказів відсутності порушення постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008р. № 957 Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва позивачем не надано.

Положеннями ч. 2 ст. 17 ОСОБА_5 України № 481/95-ВР, за роздрібну торгівлю горілкою, за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої застосовується штрафна санкція у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень.

Відповідно до ст. 17 ОСОБА_5 №481/95-ВР, за порушення його норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Рішення про стягнення штрафів приймаються органом, який видав ліцензію, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 ПКУ органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПКУ штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Отже, судом встановлено. що відповідачем було правомірно за реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої застосовано до позивача штраф у розмірі 10000 грн., що і передбачено ч. 2 ст. 17 ОСОБА_5 України № 481/95-ВР

Таким чином, оскаржуване Рішення про застосування фінансових санкцій від 29.04.2015 року №000004/10-17-25/НОМЕР_1 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів суду порушення своїх прав та інтересів з боку відповідача і жодним доказом не обґрунтував неправомірність дій та рішення відповідача.

Судом враховано при розв'язанні відповідних спорів принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до вказаної норми суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Судом було запропоновано особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач надав суду всі докази на підтвердження правомірності своїх дій і прийнятого рішення.

У звязку з викладеним підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Київській області, Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним скасування рішення від 29.04.2015 року №000004/10-17-25/НОМЕР_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 10 листопада 2015 р.