Справа № 2-а-885/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Калюжний А.Є.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"30" березня 2012 р. Справа № 2-а-885/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від "20" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до УМВС України на транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа- УМВС на Львівській залізниці) про зобов'язання вчинити дії та стягнення середньомісячної заробітної плати та забезпечення

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом. Зазначав, що перебував на службі в органах внутрішніх справ з 1999 року. 28 грудня 2005 року під тиском начальника відділення по боротьбі з організованою злочинністю по обслуговуванню Львівської залізниці, подав рапорт про звільнення із служби за власним бажанням, не зазначаючи дату звільнення. Наказом УМВС України на транспорті від 09 червня 2006 року №71 о/с його звільнен з служби. Посилаючись на те, що наказ про звільнення мав бути виданий лише протягом трьох місяців, тобто не пізніше 29 березня 2006 року, позивач вказує на те, що до спливу цього терміну він подав рапорт про переведення на службу до УМВС у Рівненській області, що свідчить про відсутність наміру на звільнення. Проте рапорт про переведення задоволено не було, а про звільнення йому стало відомо у серпні 2006 року. Посилаючись на те, що зарплату з березня 2006 року він не отримував, просив стягнути 2511 грн.30коп. заборгованості.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 серпня 2011 року скасовано постанову Здолбунівського районного суду у даній справі в частині вимог по грошовому забезпеченню і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 змінив позовні вимоги (а.с.255) і просив :

- визнати нечинним рішення УМВС України на транспорті щодо прогулів у табелях обліку робочого часу за грудень 2005 року, квітень-травень 2006 року;

-стягнути з відповідача зарплату за грудень 2005 року, квітень-травень 2006 року в сумі 3000грн стягнути з відповідача зарплату за січень-березень 2006 року в сумі 3900 грн.;

-стягнути зарплату за весь час затримки зарплати з 09.06.2006 року 06.02.2007 року в сумі 16900 грн.

-зобов"язати відповідача видати наказ про присвоєння звання страший лейтенант міліції;

-внести дані про присвоєння звання в послужний список.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 20 грудня 2011 року позов ОСОБА_3 в частині змінених вимог залишений без розгляду за пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування ухвали у зв"язку з невідповідністю її вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_3 від 20.10.11 року без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, 20.10. 2011 звернувшись до суду з позовом , пропустив шестимісячний строк звернення до суду, визначений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України і не порушує клопотання про поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з такою позицією суду першої інстанції, оскільки останній неповно встановив обставини, що мають значення для вирішення питання щодо визначення предмету спору, дотримання строку звернення до суду та правильного застосування норм законодавства, якими визначається строк звернення до адміністративного суду .

Відповідно до приписів ст.49,51,137 КАС України позивач протягом усього часу судового розгляду може збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити підставі або предмет позову.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Зміна поредмету позову можлива у такі способи : заміни одних вимог іншими, або доповнення позовних вимог новими, вилучення деяких позовних вимог, пред"явлення їх іншорму відповідачу в межах спірних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач реалізував своє диспозитивне право на зміну предмету позову, про що зазначив у позовній заяві від 20.10.11 року. Зміна позовних вимог відбулась шляхом охоплення попередніх позовних вимог( позовна заява від 19.04.2007 року) та доповнення вимог новими.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позовні вимоги за первісним позовом охоплені позовними вимогами у результаті зміни предмету позову.

Що стосується строку звернення до суду, то суд апеляційної інстанції вказує на таке.

Виходячи зі змісту частин першої та третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку, встановленого цим Кодексом або іншими законами, якими можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Строки звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

До 30.07.2010 загальний строк звернення до адміністративного суду визначався частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України і становив один рік з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону України Про судоустрій і статус суддіввід 07.07.2010 № 2453-VI було внесено зміни до статті 99 Кодекса адміністративного судочинства України, які набули чинності з 30.07.2010.

Згідно із зазначеними змінами загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, визначений частиною другою статті 99 зазначеного Кодексу, зменшено з одного року до шести місяців.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальністю особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

Відповідно, обчислення строку звернення особи до суду здійснюється за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Тривалість строку звернення до суду не змінюється у разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку. При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізовано право на позов.

Відповідно, якщо право на звернення з позовом виникло у позивача до 30.07.2010 включно, то строк звернення до суду для такої особи, незалежно від того, що позов предявлено до суду 20.10.2011, тобто після 30.07.2010, визначається за правилами законодавства, чинного на час виникнення такого права на позов і становить один рік. Якщо ж право на звернення до суду з позовом виникло після 30.07.2010, застосуванню підлягає строк звернення до адміністративного суду, визначений у новою редакцією статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України Про судоустрій і статус суддіввід 07.07.2010 № 2453-VI).

Суд першої інстанції, зазначив в ухвалі, що перебіг строку звернення до суду для позивача розпочався з 19 квітня 2007 року ( з дати звернення до суду з позовом про поновлення на службі).Разом з тим, з таким висновком погодитись неможливо, оскільки суд не з"ясував предмету даного позову , суті правовідносин, що виникли, та не з"ясував, коли у позивача виникло право на позов за кожною позовною вимогою, і який строк був визначений законом на момент виникнення такого права.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу місцевого суду на те, що застосовуючи строк звернення до суду, визначений ст.99 КАС України у редакції, чинній на момент виникнення права на позов, наслідки пропущення строків застосовуються відповідно до ст.100 КАС України у редакції, чинній на момент прийняття судового рішення.

Зважаючи на викладене, ухвала суду першої інстанцій не може вважатись законною та обґрунтованою, у звязку з чим підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.195,196,199,204,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від "20" грудня 2011 р. скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_4 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,35705

3- відповідачу УМВС України на транспорті вул.Бориспільська, 19,м.Київ Міністерство внутрішніх справ України вул. Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01024