Справа № 804/14297/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача - 2: ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Дніпропетровського міського голови, Дніпропетровської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,
11 вересня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_5 до Дніпропетровського міського голови, Дніпропетровської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій посадової особи Виконуючого обовязки голови Дніпропетровської міської ради ОСОБА_6, що полягають у перенесенні шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання з 04.03.2015 на 18.03.2015, оформлене розпорядженням Дніпропетровської міської ради "Про перенесення шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання" за № 106-р від 03.03.2015, зобовязання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області виплатити моральну шкоду шляхом перерахування коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_5 у розмірі 100,00 грн.
Мотивуючи заявлений позов позивачка зазначила, що Виконуючий обовязки міського голови ОСОБА_6 03.03.2015 виніс розпорядження № 106-р "Про перенесення шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання", відповідно до якого перенесено шістдесят першу чергову сесію міської ради VI скликання з 04.03.2015 на 18.03.2015. Позивачка зазначила, що такими діями Виконуючий обовязки міського голови ОСОБА_6 істотно порушив її права, як члена територіальної громади, з урахуванням чого просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_6, що полягають у перенесенні шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання з 04.03.2015 на 18.03.2015, оформлені розпорядженням Дніпропетровської міської ради "Про перенесення шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання" за № 106-р від 03.03.2015 та зобовязати відповідача -2 виплатити на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 100,00 грн.
У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача -2 у судовому засіданні просив прийняти рішення у даній справі у відповідності до вимог чинного законодавства. В своїх письмових поясненнях представник відповідача -2 зазначив, що 03.03.2015 В. о. міського голови ОСОБА_6 було прийнято розпорядження № 106-р про перенесення 61 чергової сесії міської ради VI скликання з 04.03.2015 на 18.03.2015. Разом з тим, представник відповідача пояснив, що фактично шістдесят перша чергова сесія Дніпропетровської міської ради VI скликання відбулася 04.03.2015, як це і було заплановано.
Представники відповідачів - 1, -3 у судове засідання не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату,час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"
Судом встановлено, що у звязку з достроковим припиненням повноважень Дніпропетровського міського голови ОСОБА_7 обовязки останнього виконував секретар міськради ОСОБА_6
У відповідності до п. 8 та п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закону) сільський, селищний, міський голова: скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Статтею 46 вказаного Закону встановлено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради (ч. 1 ст. 46 Закону).
Наступні сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради (ч. 4 ст. 46 Закону).
Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць (ч. 5 ст. 46 Закону).
У разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради (ч. 6 ст. 46 Закону).
Згідно з ч. 9 вказаної статті Закону рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.
Частиною 3 статті 50 Закону, встановлено, що секретар сільської, селищної, міської ради:
1) у випадку, передбаченому частиною першою статті 42 цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови;
2) скликає сесії ради у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону; повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради;
3) веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону;
4) організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів;
5) забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності;
вирішує за дорученням сільського, селищного, міського голови або відповідної ради інші питання, пов'язані з діяльністю ради та її органів (п. 10 ч. 3 ст. 50 Закону ).
Регламент Дніпропетровської міської ради VI скликання затверджений рішенням сесії від 24.11.2010 № 2/2 ( далі Регламент).
Як передбачено ст. 19 Регламенту, міська рада проводить свою роботу сесійно. Сесії є чергові та позачергові. Сесія складається з пленарних засідань міської ради, а також засідань постійних комісій міської ради.
У відповідності до ст. 20 Регламенту сесія міської ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць. Розпорядження міського голови про скликання чергової сесії із зазначенням основних питань, які вносяться на розгляд ради, місця і часу проведення доводиться до відома депутатів і населення міста не пізніше як за 10 днів до її відкриття. У виняткових випадках - не пізніше як за день до сесії.
Як визначено ст.23 Регламенту, рішення про скликання сесії міської ради доводиться до відома депутатів міської ради та населення не пізніше ніж за десять днів до сесії, а у виняткових випадках не пізніше ніж за день до сесії із зазначенням дати і часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд міської ради.
Матеріалами справи підтверджено 03.03.2015 Виконуючий обовязки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_6 виніс розпорядження № 106-р "Про перенесення шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання", відповідно до якого шістдесят перша чергова сесію міської ради VI скликання переносилася з 04.03.2015 на 18.03.2015.
Під час розгляду справи судом зясовано, що суть заявлених позовних вимог позивачки фактично зводиться до незгоди останньої із розпорядженням Дніпропетровської міської ради "Про перенесення шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання" за № 106-р від 03.03.2015.
В той же час матеріалами справи підтверджується, що шістдесят перша чергова сесія міської ради VI скликання фактично відбулася саме 04.03.2015 - запланована дата проведення, про що свідчить протокол шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання від 04.03.2015, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.
Відтак, розпорядження від 03.03.2015 № 106-р, підписане В.о. Дніпропетровського міського голови ОСОБА_6 не було реалізовано.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визначені завдання адміністративного судочинства. Так, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Таким чином, завданням адміністративного судочинства є захист прав у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень. В даному випадку, розпорядження від 03.03.2015 № 106-р, підписане В.о. Дніпропетровського міського голови ОСОБА_6, не створило жодних правових наслідків, перенесення шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання фактично не мало місця, відтак оскарженим розпорядженням не порушені права позивачки.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання незаконними дій посадової особи Виконуючого обовязки голови Дніпропетровської міської ради ОСОБА_6, що полягають в перенесенні шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання з 04.03.2015 на 18.03.2015, оформлене розпорядженням Дніпропетровської міської ради "Про перенесення шістдесят першої чергової сесії міської ради VI скликання" за № 106-р від 03.03.2015.
Щодо позовних вимог про зобовязання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області виплатити моральну шкоду шляхом перерахування коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_5 у розмірі 100,00 грн., суд вважає за необхідне відзначити наступне.
Загальний порядок та умови відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 23 вказаного Кодексу передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Статтею 1167 Цивільного кодексу України, яка передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;3) в інших випадках, встановлених законом.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 25.05.2001 № 5, зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Згідно до пункту 5 зазначеної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.
Судом не встановлено та позивачем належним чином не доведено, яким саме чином йому нанесено моральну шкоду, а також не обґрунтовано чому саме такий розмір моральної шкоди підлягає відшкодуванню позивачеві з відповідача - 3, у звязку з чим суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 100,00 грн. є безпідставною, необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Згідно статті 94 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст. ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Дніпропетровського міського голови, Дніпропетровської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2015 року

Суддя ОСОБА_1