Справа № 16256/11/2070
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

09 грудня 2011 р. м . Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали товариства з обмеженою відповідальністю "НОРДЕКС - 1" до прокурора міста Харкова, третя особа на стороні відповідача Харківська міська рада Харківської області про визнання відсутньою компетенції у прокурора та вчинених дій в порядку представництва інтересів держави незаконними,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося із адміністративним позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Нордекс-1»до прокурора міста Харкова, третя особа на стороні відповідача Харківська міська рада Харківської області в якому просить визнати відсутньою компетенцію прокурора міста Харкова, який не брав участі у судовому розгляді господарським судом Харківської області справи № 59/148-08, як сторона, на апеляційне оскарження судового рішення від 18.08.2008 року після набрання ним законної сили і збігу процесуального строку на його апеляційне оскарження та визнати дії першого заступника прокурора міста Харкова з процесуального представництва Харківської міської ради шляхом подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області по справі № 59/148-08 від 18.08.2008 року за умови його неучасті, як учасника в судовому процесі в місцевому господарському суді за даною справою незаконними.

Свої позовні вимоги товариство з обмеженою відповідальністю «Нордекс-1»мотивує тим, що 18.08.2008 року господарським судом Харківської області у справі № 59/148-08 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нордекс-1»до Харківської міської ради Харківської області про визнання права власності постановлено рішення у відповідності до якого позовні вимоги задоволено. При цьому в розгляді справи у першій інстанції прокурор участі не брав.

Але, як зазначає заявник вищевказане рішення суду було оскаржено прокурором міста Харкова до Харківського апеляційного господарського суду та 03.11.2011 року було винесено рішення, яким скасовано рішення суду першої інстанції і постановлено нове, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Нордекс-1»в позові про визнання права власності було відмовлено. Скориставшись правом касаційного оскарження, товариство з обмеженою відповідальністю «Нордекс-1»звернулося із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.

При цьому заявник зазначає, що у прокурора відсутня компетенція на апеляційне оскарження судового рішення, а дії першого заступника прокурора міста Харкова з подання апеляційної скарги є незаконними, оскільки нормою господарсько-процесуального кодексу України, а саме статтею 91 «Право на апеляційне оскарження», зазначено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Так як прокурор не брав участі у розгляді справи у суді першої інстанції, рішення господарського суду Харківської області № 59/148-08 від 18.08.2008 року набрало законної сили 29.08.2008 року, то з огляду на це товариство обмеженою відповідальністю «Нордекс-1»дії першого заступника прокурора м. Харкова з подання апеляційної скарги вважає незаконними, а прокурора таким, що не наділений компетенцією щодо апеляційного оскарження судового рішення.

Суд, відповідно до вимог частини 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали на наявність та відсутність підстав для повернення позовної заяви, залишенні її без розгляду чи відмови у відкриті провадження в адміністративній справі, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України встановив наступне.

Як вбачається із адміністративного позову позивач фактично просить адміністративний суд встановити той факт, що Господарським процесуальним кодексом України прокурору не надано права звертатися до господарського суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у разі, коли прокурор не брав участі у справі по першій інстанції і таке рішення вже набрало законної сили та визнати такі дії незаконними.

Щодо заявлених позовних вимог, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб.

Частиною 4 цієї ж статті зазначено, що прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Згідно з абзацом третім частини першої статті 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною третьою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Саме на господарський, а не будь-який інший, суд покладено обовязок оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави.

За змістом частини другої пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді включає не лише подання прокурором позовної заяви, але й розгляд будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора. Такою іншою справою може бути справа про банкрутство, порушена господарським судом за заявою прокурора із зазначенням кредитора - державного органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, наприклад, органу державної податкової служби як органу стягнення обов'язкових платежів.

Відповідно до статті 18 ГПК України прокурор є самостійним учасником судового процесу.

Згідно із статтею 361 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Формою цього представництва є, зокрема, участь у розгляді судами справ.

Згідно положень Господарського процесуального кодекс України питання про прийняття або повернення апеляційної скарги, відмову в її прийнятті, в тому числі й подану прокурором, тощо вирішується апеляційним господарським судом без виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами вирішення відповідного питання виноситься ухвала (ст. ст. 97, 98 ГПК).

Адміністративний суд не може здійснювати оцінку дій сторони щодо подання апеляційної скарги та її прийняття до розгляду Харківським апеляційним господарським судом у справі, що розглядається за правилами іншого судочинства.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

А тому заявник не позбавлений права оскаржити із вказаних ним у адміністративному позові підстав судове рішення, яке винесено чи буде винесено за результатами апеляційного перегляду за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, із аналізу наведених вище норм випливає, що прокурор у судовому процесі діє згідно ГПК України, що не є публічно-правовими відносинами, а відносинами, що склалися в процесі розгляду господарської справи, і прокурор не виступає як субєкт владних повноважень по відношенню до товариства з обмеженою відповідальністю «Нордекс-1».

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тому, вимоги про визнання у прокурора відсутності компетенції на апеляційне оскарження судового рішення, а дії першого заступника прокурора міста Харкова з подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду не випливають з публічно-правових відносин, оскільки вони, в даному випадку, виникли не у звязку із виконанням прокурором владних управлінських функцій, які безпосередньо впливали б на позивача, а із представництва інтересів держави у господарському процесі, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України. Тобто, прокурор у даному випадку діяв не як субєкт владних повноважень, а як законний представник та сторона у господарському процесі.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України на розгляд таких спорів не поширюється.

За ч. ч. 1 та 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це, перш за все, переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а тому такий спір на даний час не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і не повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, якщо спірні правовідносини не є публічно-правовими, або у спорі відсутній суб'єкт владних повноважень, або взагалі відсутній спір, тобто справа за заявою не належить до юрисдикції адміністративних судів, визначеної статтею 17 КАС України.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 107, 109, 165, 186 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нордекс-1»до прокурора міста Харкова, третя особа на стороні відповідача Харківська міська рада Харківської області про визнання відсутньою компетенції у прокурора та вчинених дій в порядку представництва інтересів держави незаконними.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)< > ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи. Ухвала не набрала законної сили.< Текст >

Суддя< > ОСОБА_1В.< >