Справа № 127/14466/15-а
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/447/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Гриневича В.С.,

при секретарі Малику О.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Никонюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу №127/14466/15-а за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №582 від 11.06.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №582 від 11.06.2015 року.

Позов мотивований тим, що постановою №582 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 11.06.2015 року, за порушення ст. 152 КУпАП, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1360 гривень. Позивач вказану постанову вважає незаконною, тому звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати її протиправною та скасувати, а також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Зокрема, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначене у протоколі правопорушення не є порушенням правил благоустрою, а може розглядатись як самовільне зайняття земельної ділянки, відповідальність за яке передбачено ст. 53 КУпАП, а відтак у представника муніципальної міліції відсутні повноваження на складання протоколів з приводу зайняття земельної ділянки, а у відповідача відсутні повноваження щодо здійснення контролю за використанням земель. Крім того, на думку позивача, посилання відповідача на самовільне зайняття земельної ділянки позивачем не відповідає дійсності, оскільки право власності на об'єкт (приймальний пункт під літ. «А», розташований у АДРЕСА_1) ним було придбано ще у 2003 році, а не самочинно розміщено, як зазначено в протоколі та постанові комісії.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення (а.с. 39-43) та просив суд відмовити в задоволенні позову. Зокрема, заперечення відповідача полягають у тому, що правилами благоустрою м. Вінниці, які затвердженні рішенням Вінницької міської ради, та є чинними та підлягають до обов'язкового виконання на всій території м. Вінниці, забороняється встановлювати самовільно об'єкти (будь-які конструкції) зовнішньої реклами та торгівлі, самовільно займати земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що посвідчує право на використання та володіння землею. Крім того, рішеннями від 14.07.2011р. №1726 та від 12.09.2013р. №1988 виконавчий комітет уповноважив посадових осіб КП ВМР «Муніципальна поліція» на складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП.

В судому засіданні, за клопотанням позивача, були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повідомили суду, що вони є працівниками КП ВМР «Муніципальна поліція», за їх участі був складений та направлений до Адміністративної комісії протокол відносно ОСОБА_1 - суб'єкта підприємницької діяльності про незаконне заволодіння земельною ділянкою, при цьому ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про факт складання протоколу відносно ОСОБА_1, оскільки в той період він проходив стажування в муніципальній поліції. ОСОБА_6 повідомив про те, що представником муніципальної міліції проводилася фотофіксація об'єкту та з'ясовувалося, хто є його власником. В адміністративному протоколі ОСОБА_6 поставив підпис в якості свідка. ОСОБА_6 повідомив, що позивач підписувати протокол відмовився та сказав, що буде оскаржувати його в судовому порядку.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом працівниками КП ВМР «Муніципальна поліція» в ході моніторингу стану благоустрою міста було встановлено самовільне зайняття позивачем земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Відповідно до складеного 21.04.2015р. протоколу про адміністративне правопорушення серії ОМ №000962, (а.с. 52) громадянин ОСОБА_8 порушив вимоги п. 6.13 №(16.22) Правил благоустрою території м. Вінниці, а саме: «усвідомлюючи свої протиправні дії, умисно на території загального користування по АДРЕСА_1 самовільно зайняв земельну ділянку розміром 0,0310 га, шляхом встановлення на ній власного металевого павільйону, який використовувався для здійснення господарської діяльності по закупівлі вторинної сировини (макулатури, поліетилену та склотари) при відсутності документу, що засвідчує право на використання та володіння нею».

За наслідками розгляду даного протоколу, постановою №582 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 11.06.2015 року на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1360 грн.

Як вбачається з постанови №582 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 11.06.2015 року, ФОП ОСОБА_1, усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, умисно, на території загального користування по АДРЕСА_1, самовільно зайняв земельну ділянку розміром 0,0310 га, шляхом встановлення на ній власного металевого павільйону, який використовується для здійснення господарської діяльності по закупівлі вторинної сировини (макулатури, поліетилену, склотари) при відсутності документу, що засвідчує право на використання та володіння нею, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме: п.п. 6.13.1.(16,22) «Правил благоустрою м. Вінниці» і посягнув на встановлений громадський порядок.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Пунктом 4 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Саме з урахуванням вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (п.2.ч.1 ст.10) рішенням Вінницької міської ради №104 від 01.03.2011 року затверджено «Правила благоустрою території міста Вінниці» .

Як встановлено судом вказані Правила на час складання протоколу, винесення постанови та розгляду справи судом ніким не скасовані, були та є чинними, а відтак підлягають до обов'язкового виконання на всій території міста Вінниці.

Відповідно до п.п. 6.13.1.(16) «Правил благоустрою м. Вінниці», на об'єктах благоустрою забороняється встановлювати самовільно об'єкти (будь-які конструкції) зовнішньої реклами та торгівлі тощо.

Разом з тим, згідно з п.п. 6.13.1.(22) вказаних Правил, на об'єктах благоустрою забороняється займати самовільно земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею.

Таким чином, заборона на самовільне встановлення об'єктів зовнішньої реклами та торгівлі, а також займати самовільно земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею, передбачено Правилами благоустрою м. Вінниці, які прийняті з урахуванням вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», затвердженні рішенням Вінницької міської ради №104 від 01.03.2011 року та на даний час є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на території міста Вінниці.

Як вбачається з рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради №1726 від 14.07.2011р. та №1988 від 12.09.2013р., (а.с. 44-50) виконавчий комітет Вінницької міської ради уповноважив посадових осіб КП ВМР «Муніципальна поліція» на складання протоколів про адміністративне правопорушення за статтями визначеними КУпАП, зокрема і за статтею 152 КУпАП.

Таким чином, посилання позивача на те, що зазначене у протоколі правопорушення не є порушенням правил благоустрою, та у представників муніципальної міліції відсутні повноваження на складання протоколів з приводу зайняття земельної ділянки, повністю спростовуються матеріалами справи.

Крім того, згідно ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Рішенням Вінницької міської ради №899 від 30.03.2007р. (а.с. 82) затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 розроблений Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру на замовлення ОСОБА_1, що зареєстрований як фізична особа-підприємець та передано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 площею 0,0310 га, для комерційного використання терміном на 6 місяців.

Так, 28 квітня 2007р. між Вінницькою міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 вересня 2007р.за № 36 (а.с. 83-85).

З п. 1 вказаного Договору вбачається, що орендодавець - Вінницька міська рада надає, а орендар - ОСОБА_1 набуває право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 3 Договору, в оренду надається земельна ділянка площею 0,0310 га. У відповідності до п. 4 Договору на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна є в наявності. Разом з тим, пункт 8 визначає, що земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання - для комерційного використання (реконструкція існуючого павільйону).

Як вбачається з акту прийому-передачі земельної ділянки від 11.09.2007р. Вінницька міська рада передала, а ОСОБА_1 прийняв в оренду земельну ділянку площею 0,0310 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 86).

Крім того, п. 9 Договору встановлює, що договір укладається терміном на 6 (шість) місяців з моменту прийняття рішення Вінницькою міською радою про передачу земельної ділянки в оренду. Договір набуває чинності з дня його державної реєстрації та діє до 30.09.2007 року.

Пунктом 20 Договору передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 30 Договору закріплено обов'язок орендаря у належному стані повернути орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди.

Згідно п. 34 Договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та на даний час, дія договору оренди земельної ділянки від 28.04.2007р., площею 0,0310 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - припинена.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, після припинення дії договору оренди земельної ділянки від 28.04.2007р. Вінницькою міською радою, в межах повноважень передбачених ст. 12 Земельного кодексу України, не приймались будь які рішення щодо передачі ОСОБА_1 у користування земельної ділянки площею 0,0310 га біля будинку АДРЕСА_1. Реєстрація права користування земельною ділянкою площею 0,0310 га не здійснювалась, тому земельна ділянка вважається самовільно зайнятою.

Що стосується посилання позивача, що він на даний час продовжує сплачувати земельний податок за вищевказану земельну ділянку, варто зазначити, що сплата земельного податку не може слугувати підставою для використання земельної ділянки при відсутності документа, що посвідчує право на використання та володіння землею.

Що стосується тверджень позивача, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, то вказані посилання не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОМ №000962 від 21.04.2015р., який складався в присутності ОСОБА_1, останній містить вказівку про те, що особа повідомлена, що розгляд адміністративної справи відбудеться на засіданні адміністративної комісії 14.05.2015р. з 10:00 год. 13:00 год. Однак, від підпису протоколу та надання пояснень ОСОБА_1 відмовися, що вбачається з акту відмови від 21.04.2015р. (а.с. 57). При цьому, на засідання комісії 14.05.2015р. ОСОБА_1 не з'явився, у зв'язку з чим розгляд вищевказаного протоколу відкладався на 28.05.2015р. та 11.06.20015р., про що ОСОБА_1, направлялися повідомлення за адресою: АДРЕСА_2, та АДРЕСА_3, які поверталися відповідачу з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради вживала заходів щодо повідомлення позивача про дату та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому відсутність позивача на засіданні комісії не змінює суті вчиненого правопорушення.

Статею 152 КУпАП передбачено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодооскарженнярішень суди перевіряютьчиприйняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, щопередбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством прийняв рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, натомість позовні вимоги позивача суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 69, 71, 86, 158 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текс постанови виготовлено 12.11.2015р.

Суддя: