Справа № 824/56/15-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/21159/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргуКулінського Олександра Сергійовича на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до голови комісії з реорганізації Чернівецької митниці МіндоходівКулінського Олександра Сергійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до голови комісії з реорганізації Чернівецької митниці МіндоходівКулінського Олександра Сергійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача - голови комісії з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів О.С. Кулінського та зобов'язано його видати наказ про надання ОСОБА_5 відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вважаючи, що рішення суду першої та апеляційної інстанції прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, у задоволені позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідач відмовив у наданні відпустки позивачу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 29.12.2014 року, поданою його адвокатом, разом з необхідним пакетом документів, мотивуючи це тим, що за наслідками розгляду акту про службове розслідування Чернівецькою митницею Міндоходів 24.11.2014 року видано наказ №329-о про звільнення з Чернівецької митниці Мндоходів головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Вадул-Сірет» ОСОБА_5 після закінчення періоду його тимчасової непрацездатності.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції прийшли до висновку, з яким погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, що відповідач своєю бездіяльністю допустив порушення прав позивача не задовольнивши заяву про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 29.12.2014 року.

Частиною сьомою статті 179 Кодексу законів про працю встановлено право використання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повністю або частинами, зокрема, батьком дитини.

Ця норма кореспондується з положенням статті 20 Закону України «Про відпустки» № 504/96-ВР, якою визначено порядок надання соціальних відпусток. Відповідно до частини четвертої цієї статті особам, зазначеним у частині третій статті 18 Закону України «Про відпустки» (крім осіб, які усиновили чи взяли дитину під опіку у встановленому законодавством порядку, прийомних батьків), відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

Оскільки позивачем надано усі необхідні документи, що підтверджують його право на отримання відпустки до догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, враховуючи, при цьому, правову позицію, висловлену колегією суддів Верховного Суду України у подібних категоріях справ, а саме постанови від 23.03.2010 року та від 01.07.2014 року (справи №№ 21-2378во09,21-212а14, відповідно), правових підстав для не задоволення його заяви у відповідача не було.

Щодо міркувань заявника касаційної скарги про необхідність закриття провадження у справі, так як станом на травень 2015 року внесено запис до Держаного реєстру про припиненняюридичної особи - установи, яку очолював відповідач (голова комісії з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів), то вони є необґрунтованими, з тих підстав, що відповідну заяву позивач подав на розгляд відповідачу ще в кінці грудня 2014 року, яка на час розгляду судами даної справи не була вирішена.

Інші доводи, що покладені в основу касаційної скарги, щодо звільнення позивача із займаної ним посади, неможливості вчиняти догляд за дитиною у зв'язку з постійним перебуванням позивача на лікарняному, не можуть слугувати підставами для визнання правомірності дій відповідача, оскільки як і в першому так і в другому випадку дані факти не входять до змісту спірних правовідносин.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Інші доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кулінського Олександра Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до голови комісії з реорганізації Чернівецької митниці МіндоходівКулінського Олександра Сергійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити діїзалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець