Справа № 804/5561/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2015 рокусправа № 804/5561/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Коноваленко Анатолія Володимировича, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що надаючи заяву про реєстрацію прав власності на житловий будинок позивачем не було надано документів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом прибудови А1-1, підвалу ПД, входу в підвал А1, навісу «а», ганку, басейну, збудованих в 2009 році, як це передбачено вимогами ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою в розмірі 587 кв. м. на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 Не було надано документів, що підтверджують правомірність користування земельною ділянкою та документів про прийняття новозбудованих об'єктів в експлуатацію і до суду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1. Посилається на те, що вона, як власник квартири, яка є єдиною у житловому будинку і яка складає сам житловий будинок, має право звернутися для державної реєстрації права власності на цей житловий будинок. Крім того, оскільки ніякої реконструкції не було, як зазначає позивач, то і прийняття в експлуатацію не потрібно. Вказує, що оскільки дана об'єднана квартира є єдиною у житловому будинку, то в даному випадку ніякого виникнення, переходу речових прав на земельну ділянку не може бути, оскільки у власника квартири не має речових прав на земельну ділянку.

До Дніпропетровського апеляційного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу. Відповідач зазначає, що згідно п. 49 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року конкретизовано, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований чи реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно подає документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку та документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Зазначено, що позивачем, жодного з документів надано не було. Також, відповідач зазначив, що наданий технічний паспорт б/н від 02.02.2015р. виданий ФОП ОСОБА_3 характеризує лише частину житлового будинку літ. А-1. Проте, як технічна характеристика на будинок в цілому відсутня.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши доводи, викладені у апеляційній скарзі, заперечення, матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.02.2015 року позивач - ОСОБА_1 подала до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Разом із заявою до Реєстраційної служби було подано: свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; технічний паспорт від 02.02.2015 р.; копія акту приймання - передачі від 20.02.2015 р.; копія протоколу від 20.02.2015 р. ОСББ «ЖИТЛОРЕМСОЮЗ».

Державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення № 19977085 від 13.03.2015 р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Підставою для прийняття оскаржуваного рішення № 19977085 від 13.03.2015 р. слугували висновки про те, що:

- згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, не передбачена підстава видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з передачею на баланс об'єктів нерухомого майна;

- відповідно до наданих документів, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, заявником же подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої ОСОБА_1 просить зареєструвати будинок літ. А-1, басейн, споруди № 1-3, І;

- в технічному паспорті б/н від 02.02.2015 р. виданого ФОП ОСОБА_3 зазначено, що вказане домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 587 кв.м., заявником же не надано документів, які б підтверджували право користування або володіння на зазначену земельну ділянку;

- в технічному паспорті б/н від 02.02.2015 р. виданого ФОП ОСОБА_3 зазначено, що прибудова А1-1, підвал ПД, вхід в підвал А1, навіс «а», ганок та басейн збудовано в 2009 році, між тим, документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту заявником не надано;

- з наданого технічного паспорту б/н від 02.02.2015 р., виданого ФОП ОСОБА_3 свідчить, що заявляються права лише на частину житлового будинку літ. А-1.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2014 року, які були надані державному реєстратору, вбачається, що позивачу належить на праві приватної власності об'єкт нерухомого майна - квартира № 2 в житловому будинку АДРЕСА_1, розмір часток - 1/1, загальною площею 197,2 кв.м., житловою площею 64,2 кв.м.

При цьому, згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 до будівель, що є складовою житлового будинку входять: житловий будинок А-1; басейн; споруди № 1-3. Отже, об'єкт нерухомого майна, який просив зареєструвати позивач - це житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому, у той час, як відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.12.2014 р. ОСОБА_1 є власником тільки квартири № 2, що знаходиться в буд. АДРЕСА_1.

Матеріалами справи підтверджено, що відбувалось перепланування квартир №2 і № 3 в спірному будинку, власником яких з 2014 року стала ОСОБА_1, таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що реконструкція будинку відбувалась. Отже, висновки державного реєстратора про порушення п. 49 Порядку № 868 у зв'язку з ненаданням документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту та документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, є правомірними. Тобто, висновки державного реєстратора щодо наявності суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, є правомірними виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 р. (в редакції чинній з 01.01.2013 року) (далі - Закон № 1952-IV) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п. 36 Порядку №868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Згідно приписів п. 15 Порядку № 868, під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода), пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. 20 Порядку № 868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно п. 23 Порядку № 868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 49 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований чи реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно подає документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку та документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що державним реєстратором правомірно, у відповідності до положень ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», при проведенні державної реєстрації було встановлено, що подані ОСОБА_1 документи не відповідають вимогам діючого законодавства та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Коноваленко Анатолія Володимировича, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко