Справа № 2-а-2523/11
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2012-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа №2а-2523/2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 січня 2012 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., розглянувши у скороченому провадженні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області про нарахування щомісячної державної соціальної допомоги по Закону України «Про соціальний захист дітей війни», -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон № 2195-ІУ) має статус дитини війни. На підставі статті 6 Закону № 2195-ІV з 1 січня 2006 року їй як дитині війни щомісячно повинні виплачувати соціальну допомогу в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Вказала, що відповідач не виконував вимоги ст. 6 Закону № 2195-ІV, у зв'язку з чим звернулася до суду і просила зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області нарахувати та виплатити до її пенсії підвищення, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року.

Відповідач у своїх письмових запереченнях заявлені вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити, посилаючись на пропущений позивачем термін звернення до суду за захистом прав, і відсутність законодавчого визначення мінімального розміру пенсії за віком для громадян, яким пенсію слід підвищувати відповідно до Закону № 2195-ІV, законодавче не визначеного механізму нарахування та виплати цієї соціальної допомоги.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені С судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Статтею 1 Закону № 2195-ІV (який набрав чинності 01.01.2006 р.) визначено, що дитиною війни є громадянин України, якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивач, громадянка України ОСОБА_2жС, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком і має статус дитини війни. Ці обставини беззаперечні, визнаються відповідачем, а тому суд вважає їх доведеними і такими, що не викликають сумніву щодо їх достовірності та добровільності визнання.

Відповідно до статті 6 Закону № 2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

За правилами ч. 2 ст. З Закону № 2195-ІV державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, що узгоджується з вимогами ст. 22 Конституції України, яка визначає, що «при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

В силу пункту 17 ст. 77 і пункту 12 ст. 71 відповідно Законів України «Про державний бюджет України на 2006 рік» і «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону № 2195-ІV на ці роки зупинено. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» виплата державної соціальної гарантії дітям війни була передбачена у розмірі, встановленої для учасників війни, а саме 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) положення пункту 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а також рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення закону, яким зупинено та змінено дію статті 6 Закону № 2195-IV визнані неконституційними. У резолютивній частині зазначених рішень Коституційним Судом України наголошено, що вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про державний бюджет України» і є обов'язковими до виконання на території України.

Таке твердження ґрунтується на основі положень ч. 2 ст. 152 Конституції України, в якій викладено, що закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Пунктом 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності з 19 червня 2011 року, прикінцеві положення доповнені пунктом 4, в якому встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Закон № 2195-ІV) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Як вбачається з довідки управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області від 13.12.2011 року, виходячи з наявного фінансування, позивачу проводиться виплата надбавки до пенсії відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», починаючи з 01 жовтня 2008 року в розмірі 49 грн. 80 коп. і цей факт підтверджується позивачем.

За такого суд приходить до висновку, що за період з 01 липня 2011 року по день винесення судового рішення, ОСОБА_1 отримує надбавку до пенсії як дитина війни у встановлених законом розмірах.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 6-11, 15, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області щодо нарахування не в повному обсязі підвищення до пенсії як дитині війни в період з 01 липня по 31 грудня 2011 рою.. -відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст.. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови с обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови сулу

Суддя