Справа № 16612/10/2070
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 лютого 2011 р. №2-а- 16612/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді - Ральченка І.М.

при секретарі судового засідання Глянь О.І.

за участі представника позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Науково-виробничого підприємства "Люкс-Х" (товариство з обмеженою відповідальністю)
до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова
про про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Науково-виробниче підприємство «ЛЮКС-Х»звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова від 06.09.10 року №/0, від 05.10.10 року № /1, від 15.11.10 року № /2. В обґрунтування позову зазначено, що акт перевірки, на підставі якого відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, складено з численними порушеннями вимог чинного законодавства України, висновки відповідача про відсутність правових підстав для формування податкового кредиту за операціями НВП «ЛЮКС-Х»з ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»є необґрунтованими та документально непідтвердженими, вимоги цивільного законодавства при укладанні та виконанні угод не порушувались, укладена угода мала реальний характер та була спрямована на отримання прибутку. Висновки, зроблені в ході перевірки, є помилковими. Також зазначено, що у Товариства в наявності є всі первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій постачання товарів. Здійснені операції, тобто їх наслідки, усі суми, які були включені до складу податкового кредиту, знайшли відображення та підтверджені належним чином оформленими податковими накладними, що, також, було предметом дослідження під час перевірки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відповідності до ст. 5 КАС України відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідач заперечення на позов не надав, правом участі в судовому засіданні не скористався. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Науково-виробниче підприємство «ЛЮКС-Х»(Товариство з обмеженою відповідальністю) зареєстровано 02.10.2001 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради, , та перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Харкова згідно свідоцтва платника податків від 01.11.01 № 4759.

Фахівцями ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова було проведено документальну невиїзну перевірку податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень 2010 року НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ).

За результатами проведеної відповідачем перевірки складено акт від 25.08.10 № 2165/15-05-14/31635820, яким встановлено порушення п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7, п.п. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97 № 168/97-ВР, що призвело до заниження податку на додану вартість за квітень 2010 року в загальному розмірі 165 833,33 грн..

За висновками документальної невиїзної перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість від 25.08.10 № 2165/15-05-14/31635820 про результати документальної невиїзної перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень 2010 року НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.09.10 року №/0, яким визначено податкове зобовязання по податку на додану вартість у сумі 248749,5 грн., у т.ч. за основним платежем 165833,00 грн., за штрафними санкціями 82916,5 грн..

Позивач, не погодившись із висновками акту перевірки, застосував процедуру оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючих органів відповідно до ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Як наслідок, звернувся зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 06.09.10 року № /0 до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова. Рішенням ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова від 05.10.10 № 12913/10/25-016 за результатами розгляду первинної скарги податкове повідомлення-рішення від 25.06.2010 р. № /0 залишено без змін, а скарга без задоволення та прийнято повідомлення-рішення від 05.10.10 року № /1.

НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) звернулось з повторною скаргою на податкове повідомлення-рішення від 06.09.10 року № /0 до Державної податкової адміністрації в Харківській області. Рішенням ДПА у Харківській області від 03.11.10 №4116/10/25-203 повторна скарга НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) залишена без розгляду, а податкове повідомлення-рішення від 25.06.2010 р. N /0 без змін та прийнято повідомлення-рішення від 15.11.10 року № /2. Позивач звернувся зі скаргою до ДПА України, яке листом від 10.12.10 № 13438/6/25-ок5 повідомило про продовження строку розгляду скарги НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ). Позивач звернувся із заявою до ДПА України від 27.12.10 № 27/2-01 про припинення провадження по скарзі та залишення її без розгляду.

Як з'ясовано судом в ході судового розгляду, фактичною підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення стали відображені в акті перевірки від 25.08.10 № 2165/15-05-14/31635820 висновки контролюючого органу про неправомірність формування НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) складу податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»з посиланням на відсутність правових підстав для формування позивачем податкового кредиту з вказаним контрагентом по операціях з придбання товарів (робіт, послуг), які фактично не відбулися.

Крім того, підставою для здійснення донарахування податкових зобовязань відповідачем став висновок про те, що взаємовідносини між НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) та ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»не спричиняють реального настання правових наслідків. В акті перевірки відповідачем зазначено, що за програмою «Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобовязань, у розрізі контрагентів, декларацій по податку на додану вартість», ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»встановлено відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів, перевіркою, також, встановлено, що розшифровка до декларації з податку на додану вартість ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»мають статус «до відома», а підприємство має стан «місцезнаходження не встановлено». В ході перевірки встановлено вчинення правочину, який не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлено ними по правочинах, здійснених ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»з постачальниками та замовниками. Перевіркою встановлено: дані відображені у деклараціях з податку на додану вартість за перевірений період - не є дійсними.

Відповідачем зроблений висновок про те, що факт невизнання податкової звітності, недекларування обєкту оподаткування та безпідставність складання податкових накладних ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»свідчать про відсутність правових підстав у позивача для формування податкового кредиту за операціями з придбання товарів, робіт, послуг.

Судом встановлено, що за умовами договору купівлі-продажу від 12.01.10 № 12/01-2010 НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) придбало у ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»казеїн, акронал TV206, воск ПВ-200.

При цьому НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) за вказаним договором виступала Замовником, а ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»- Виконавцем.

На виконання умов угоди від 12.01.10 № 12/01-2010, ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»реалізувало НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ):

- казеїн, акронал TV206, воск ПВ-200 в кількості 8 150 кг. на загальну суму 468 250,00 грн., в тому числі ПДВ 78 041,67 грн., на що продавцем (ПП «Дім споживчого побуту «Бриз») були виписані податкові та видаткові накладні;

- казеїн в кількості 5 500 кг. на загальну суму 310 750,00 грн., в тому числі ПДВ 51 791,67 грн., на що продавцем (ПП «Дім споживчого побуту «Бриз») були виписані податкові та видаткові накладні;

- казеїн в кількості 4 000 кг. на загальну суму 216 000,00 грн., в тому числі ПДВ 36 000,00 грн., на що продавцем (ПП «Дім споживчого побуту «Бриз») були виписані податкові та видаткові накладні.

У всіх видаткових та податкових накладних надруковано прізвище керівника ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»ОСОБА_2О, та вчинено підпис, видаткові та податкові накладні скріплені печаткою ПП «Дім споживчого побуту «Бриз», вони містять, зокрема, відомості про придбані товари (роботи, послуги), їх вартість, дату здійснення операції та відповідну суму податку на додану вартість.

Факт придбання товарів підтверджується видатковими накладними, які є невідємною частиною договору купівлі-продажу, а саме: видатковою накладною від 01.04.10 № 913 та податковою накладною від 01.04.10 № 913 на суму 468 250,00 грн. (ПДВ - 78 041,67 грн.), видатковою накладною від 15.04.10 № 1051 та податковою накладною від 15.04.10 № 1051 на суму 310 750,00 грн. (ПДВ-51 791,67грн.), видатковою накладною від 28.04.10 № 1182 та податковою накладною від 28.04.10 № 1182 на суму 216000,00 грн. (ПДВ-36 000,00 грн.). Розрахунки за товари здійснюються шляхом переведення готівкових коштів на розрахунковий рахунок постачальника відповідно до платіжних доручень від 02.07.10 № 2848 на суму 75 000,00 грн., від 02.07.10 № 2847 на суму 75 000,00 грн., від 07.07.10 № 2880 на суму 75 000,00 грн., від 16.07.10 № 16 на суму 75 000,00 грн., від 16.07.10 № 17 на суму 70 000,00 грн., від 20.07.10 № 28 на суму 75 000,00 грн., від 21.07.10 № 38 на суму 70 000,00 грн., від 23.07.10 № 50 на суму 75 000,00 грн., від 28.07.10 № 20 на суму 75 000,00 грн., від 29.07.10 № 66 на суму 70 000,00 грн., від 29.07.10 № 72 на суму 59 227,23 грн., від 04.08.10 № 90 на суму 155 384,00 грн., які долучені до матеріалів справи.

Таким чином, згідно вказаного договору від 12.01.10 № 12/01-2010, між сторонами (НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) та ПП «Дім споживчого побуту «Бриз») було проведено ряд заходів, спрямованих на виконання договору, що підтверджується платіжними дорученнями, податковими накладними, видатковими накладними, які долучені до матеріалів справи. Накладні оформлені у відповідності до вимог пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість. Зауваження щодо форми та змісту наданих податкових накладних з боку відповідача в акті перевірки відсутні. Також, отримані податкові накладні відображені у Деклараціях з ПДВ за цей же період.

Після чого, НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) включило до складу податкового кредиту сплачену суму податку на додану вартість, яка входить в ціну поставленого товару (надання послуг), а саме: за квітень 2010 року.

Відповідно до п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.99 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарські операції та підтверджує факт їх здійснення (ст. 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), тобто це письмове свідоцтво, що фіксує та підтверджує господарську операцію, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

До первинних документів бухгалтерського обліку належать видаткові накладні, акти виконаних робіт, платіжні доручення, касові ордери тощо. Всі ці документи містять відомості про відповідні господарські операції та підтверджують факт їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV, встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст і обсяг господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що з урахуванням викладеного, позивач обґрунтовано включив до складу податкового кредиту суми, повязані з придбанням товарів від ПП «Дім споживчого побуту «Бриз», адже видаткові, податкові накладні виписані ПП «Дім споживчого побуту «Бриз», мають всі обовязкові реквізити, які визначені діючим законодавством, є у наявності у позивача та свідчать про те, що позивачем придбані товари, які завдяки своїм властивостям задовольняли потреби підприємства виключно в здійсненні ним своєї господарської діяльності.

Крім того, виходячи зі змісту положень пункту 1.7 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість, податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Суд зазначає, що формування податкового кредиту платником ПДВ здійснюється відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно якого податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків, або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»до складу податкового кредиту підлягають включенню суми сплаченого (нарахованого) податку, що підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Слід відмітити, що за приписами п. 10.2 ст. 10 Закону України „Про додану вартість, платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також, за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Судом встановлено, що на час укладення спірних правочинів, як позивач, НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ), так і його контрагент - ПП «Дім споживчого побуту «Бриз», відповідно до статті 9 Закону України „Про податок на додану вартість мав статус платника податку на додану вартість. Тобто, виходячи зі змісту підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість, вказані субєкти господарювання мали право на нарахування податку та складання податкових накладних, оскільки таке право надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Таким чином, висновки акту перевірки від 25.08.10 № 2165/15-05-14/31635820, яким встановлено порушення пп.7.2.3 п.7.2 ст.7, пп. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97 № 168/97-ВР є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, які документально підтверджують, що умови господарських договорів позивача з контрагентом виконані, їх виконання має прямий зв'язок з господарською діяльністю позивача. Вказане дозволяє суду зробити, також, висновок про те, що у відповідача відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин вимог п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7, пп. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97 № 168/97-ВР.

За результатами висновку акту перевірки від 25.08.10 № 2165/15-05-14/31635820 встановлено, що згідно з програмою «Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобовязань, у розрізі контрагентів, декларацій по податку на додану вартість»ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»не має ні основних фондів для виконання цих послуг, ні працюючих на товаристві відповідних фахівців, перевіркою також встановлено, що розшифровка податкових зобовязань до декларації з податку на додану вартість ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»має статус «до відома».

Суд зауважує, що чинне законодавство не містить такої норми права, яка б надавала право податковому органу приймати податкову звітність «до відома».

Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, форма податкової декларації, затверджено та регламентовано наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року N 166, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 9 липня 1997 р. за N 250/2054 (надалі Порядку № 166).

Судом встановлено, що відповідно до Порядку №166, ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»підтверджено достовірність даних податкової накладної даним бухгалтерського та податкового обліку, оскільки коригуюча звітність, а саме: додаток № 5 до податкової декларації з ПДВ «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», «уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок»була прийнята 05.11.10 до ДПІ у Приморському районі м. Одеси.

З огляду на це, суд зазначає, що НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) у податковій звітності з ПДВ відобразило податковий кредит у повній відповідності до вимог Закону України № 168.

Крім того, суд відмічає, що Закон № 168 не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій чи бездіяльності його контрагентів, у тому числі, не відображення ними податкових зобов'язань.

Таким чином, позивач мав усі підстави для відображення податкового кредиту по податкових накладних, отриманих від ПП «Дім споживчого побуту «Бриз».

Судом встановлено, що в акті перевірки зроблений висновок про відсутність у контрагента ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»«основних фондів для виконання послуг…». Однак, в акті перевірки відсутня інформація щодо джерела, яке стало підставою для вищевказаного висновку.

Висновки про відсутність правових підстав для формування податкового кредиту по операціях з придбання товарів, робіт, послуг, укладених НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) з контрагентом ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»можуть мати місце лише за наслідками детального аналізу змісту цих операцій, порядку їх укладення та обставин виконання на предмет реальності таких операцій, їх звязку з господарською діяльністю. В даному випадку перевірка здійснена лише з урахуванням звітності поданої контрагентом платника податків за допомогою програми «Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобовязань, у розрізі контрагентів, декларацій по податку на додану вартість», а тому висновки про те, що операції не відбулися є передчасними.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.п.2.3.4 п.2.4 Розділу 2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.05 № 327 не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також субєктивних припущень перевіряючи ми, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання.

Суд звертає увагу, що за приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до норм Закону України «Про систему оподаткування»за будь-якою із сторін правочину не закріплено обовязку (стаття 9) та не визначено право (стаття 10) здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, заявленими іншою стороною правочину.

Таким чином, виконання одним платником податків своїх зобов'язань перед бюджетом не ставиться у залежність від виконання зазначених зобов'язань будь-яким іншим платником податків. Вказане узгоджується з положеннями ст. 61 Конституції України, якими закріплено індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, притягненню до відповідальності підлягає саме правопорушник, а не той, хто мав з ним господарські відносини.

Суд критично оцінює доводи відповідача за результатами перевірки позивача зроблені на підставі співставлення за програмою «Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобовязань у розрізі контрагентів, декларацій по податку на додану вартість», згідно якого встановлено у ПП «Дім споживчого побуту «Бриз» відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів та зроблений у звязку з цим висновок відповідача про порушення законодавства про оподаткування, не є підставою для висновку про порушення особою вимог п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7, пп. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97 № 168/97-ВР.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що висновок Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова відносно неправомірності формування податкового кредиту НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) по операціях з ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»не знайшов свого підтвердження відповідними доказами.

Посилання в акті за результатами перевірки на заниження податкових зобовязань по податку на додану вартість позивачем не містить посилання на конкретні договори та первинні документи, які були підставою для висновку про наявність порушень.

Суд зазначає, що НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) та ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»належним чином оформили договірні правовідносини, на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи бухгалтерської та податкової звітності.

Крім того, НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) було перераховано податкові зобовязання зі сплати податку на додану вартість з придбаних від ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»товарів.

З урахуванням вищевикладеного та положень п.п.7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість, суд вважає, що за результатами придбання у ПП «Дім споживчого побуту «Бриз»товарів НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) правомірно включило до складу податкового кредиту суму у розмірі 165 833,33 грн..

Враховуючи викладене, безпідставним вважається висновок відповідача про порушення НВП «ЛЮКС-Х»(ТОВ) п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7, пп. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобовязання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідач правомірність винесених податкових повідомлень рішень належним чином не довів.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 94, 104, 159, 160-162 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Науково-виробничого підприємства "Люкс-Х" (товариство з обмеженою відповідальністю) до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова від 06.09.10 року №/0, від 05.10.10 року № /1, від 15.11.10 року № /2.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 08 лютого 2011 року.

Суддя Ральченко І.М.