Справа № 1715/18464/12
Суддя: Крижова О.Г. О. Г.
Дата ухвалення: 2012-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2012 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Крижової О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку письмового провадження справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Київській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

09 жовтня 2012 року позивач звернувся в Рівненський міський суд з позовом до інспектора ДПС взводу № 2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ УМВС України в Київській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 214678 від 06 жовтня 2012 року, як незаконної за відсутністю вини і складу правопорушення в його діях.

Згідно письмових заперечень на позовну заяву відповідачем зазначено, що позовні вимоги є надуманими та необґрунтованими, а оспорена постанова законною і обґрунтованою.

Представник відповідача в судове засідання, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, не зявився, в поданому суду запереченні, просить розглянути справу у їх відсутність, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути праву в його відсутності в порядку письмового провадження.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно положень ст.ст.122, 128 ч.6 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії АІ1 № 214678 від 06.10.2012 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 255,00 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 439021 від 06 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 в цей день о 16.40 год. на 36 км автодороги Київ-Чоп с.Березівка, керуючи автомобілем марки Мерседес 312 Д, д.н.з. НОМЕР_1, в зоні дії знака 3.29 Обмеження максимальної швидкості, 50 км/год., перевищив встановлену швидкість руху більше, як на 50 км/год., їхав зі швидкістю 100 км/год., швидкість вимірювалась приладом Беркут № 0801082, чим порушив вимоги п.12.10 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КпАП України.

В позовній заяві позивач вказував на відсутність події і складу адміністративного правопорушення, дотримання ним вимог ПДР України та відсутність належних і допустимих доказів, які б підтверджували зазначене протоколом правопорушення в його діях, зокрема, що швидкість належить саме його автомобілю, враховуючи велику кількість автомобілів, які рухали в той час в обох напрямках по автодорозі Київ-Чоп. Вину у вчиненні правопорушення заперечує.

Відповідно до положень ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, протоколом про адміністративне правопорушення не наведено, відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення, зокрема вину позивача в його вчиненні, який, згідно доводів позову, діяв відповідно ПДР України.

Наявний в протоколі про адміністративне правопорушення запис про технічний прилад Беркутпри його запереченні позивачем у відсутність наданих відповідачем доказів з метою ідентифікації автомобіля про дійсне фіксування правопорушення приладом без функції фото-, кінозйомки, відеозапису швидкості саме автомобіля порушника не може бути прийнятим до уваги, як належний допустимий доказ в справі.

Крім того, згідно ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 258, 280 КпАП України, керуючись ст. ст. 17-19, 70, 71, 86, 122, 143, 159-163, 167, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора ДПС взводу № 2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ УМВС України в Київській області прапорщика міліції ОСОБА_2 серії АІ1 № 214678 від 06.10.2012 року в справі про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.1 КпАП України про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., скасувати.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г.