Справа № 822/1634/15
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1634/15

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

03 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

представника позивача: Білоуса Ю.Ю.,

представника відповідача: Твардовської Є.Ю.,

представників третіх осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного господарського об'єднання Консорціум "Військово-будівельна індустрія" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного господарського об'єднання Консорціум "Військово-будівельна індустрія" до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, треті особи: Квартирно-експлуатаційний відділ Міністерства оборони України у м. Хмельницькому, Міністерство оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2015 року державне господарське об'єднання Консорціум "Військово-будівельна індустрія" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, треті особи: Квартирно-експлуатаційний відділ Міністерства оборони України у м. Хмельницькому, Міністерство оборони України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання звільнити майно з-під податкової застави.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийняти рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Представники позивача та третіх осіб в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що станом на 01.01.2009 року за позивачем рахувався податковий борг у сумі 98603,90 грн. 18.02.2009 року ДПІ у м. Хмельницькому було описано активи філії ДГО МОУ Консорціум "Військово-будівльна індустрія" - "Хмельницька автомобільна база № 82".

Актом опису активів, на які поширюється право податкової застави, від 18.02.2009 року № 17 позивачем було описано у податкову заставу активи відповідача нежитлове напівпідвальне приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 222,8 кв. м.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 18.02.2009 року № 22641058 позивачем було зареєстровано податкову заставу на термін до 18.02.2014 року.

Станом на 29.04.2015 року вищевказане нерухому майно не виключене з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідачем було внесено зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, згідно з якими податкову заставу нерухомого майна було продовжено на 5 років, до 18.02.2019 року.

15.05.2014 року нерухоме майно по АДРЕСА_1 реалізовано Хмельницькою обласною товарною біржею на публічних торгах фізичній особі. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.02.2015 року визнано недійсним результат аукціону від 15.05.2014 року, а саме: протокол № 6 проведення біржових торгів на Хмельницькій обласній товарній біржі, згідно з яким реалізовано ОСОБА_3. напівпідвальне приміщення, загальною площею 222,8 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 та перебувало у податковій заставі ДПІ у м. Хмельницькому, з остаточною ціною у розмірі 97863,00 грн. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 року рішення господарського суду Хмельницької області залишено без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиключення нерухомого майна з податкової застави протиправною, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час постановлення рішення у відповідача існує непогашена заборгованість перед Державним бюджетом України, а тому підстав для виключення вищевказаного майна з податкової застави немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Згідно з п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

П.п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України визначено, що майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Відповідно до п. 93.2 ст. 93 Податкового кодексу України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

З аналізу вказаних норм слідує, що Податковим кодексом України не встановлено обмеження строку дії податкової застави, а також визначено виключний перелік підстав, за наявності яких податкова застава припиняється.

Судом з матеріалів справи встановлено, що жодна з підстав, визначених п. 93.2 ст. 93 Податкового кодексу України не настала, а відтак підстави для звільнення майна з-під податкової застави у відповідача відсутні.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якою визначено, що записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Позивач посилається на вказану норму та зазначає, що після спливу п'ятирічного строку реєстрації обтяження нерухомого майна, запис про таке обтяження повинен бути автоматично видалений з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або це повинно бути зроблено за заявою обтяжувача - ДПІ у м. Хмельницькому.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи позивача, оскільки ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено строк реєстрації обтяжень у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а не строк накладення податкової застави.

У зв'язку із закінченням п'ятирічного строку реєстрації податкової застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, державна податкова інспекція у м. Хмельницькому звернулась із заявою про продовження строку її реєстрації, оскільки право такої податкової застави не припинилось.

Колегія суддів вважає також необґрунтованими посилання позивача на реалізацію нерухомого майна по АДРЕСА_1 на публічних торгах Хмельницькою обласною біржею 15 травня 2014 року, оскільки протокол №6 проведення біржових торгів на обласній товарній біржі, відповідно до якого було реалізовано вищевказане майно визнаний недійсним рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року, яке набрало законної сили.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що внесення змін до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 06 лютого 2014 року, якими було продовжено строк дії податкової застави на 5 років, відбулося з порушенням ст. 7, 13 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", п. 6, 7, 17 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року №830.

Як встановлено судом, позивачем заявлено позов до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому щодо оскарження права податкової застави. При цьому, дії та рішення державного реєстратора зі здійснення державної реєстрації такої податкової застави в межах цього адміністративного спору не оскаржуються.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державного господарського об'єднання Консорціум "Військово-будівельна індустрія" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 листопада 2015 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.