Справа № 804/6428/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 р. Справа № 804/6428/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 1191327, 25 грн., -
Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області (далі ДФІ в Дніпропетровській області, позивач) звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради (далі КП «Теплоенерго», відповідач), в якому просить суд стягнути з КП «Теплоенерго» кошти в сумі 1191327,25 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ДФІ в Дніпропетровській області проведено планову ревізію фінансово - господарської діяльності КП «Теплоенерго» за період з 01.10.2011 по 31.12.2013, про що складено акт від 07.04.2014 № 06-21/07. Ревізією повноти надходження, достовірності і правильності визначення доходів встановлено, що КП «Теплоенерго» не нараховано та не перераховано до міського бюджету частину чистого прибутку за 2011 р., що залишається у розпорядженні підприємства після оподаткування у сумі 1191327, 25 грн., що призвело до недоотримання загальним фондом міського бюджету відрахувань та матеріальної шкоди (збитків), завданих міському бюджету на вказану суму. Враховуючи встановлені ревізією порушення фінансових зобовязань, керуючись положеннями п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (далі Закон № 2939), листом від 13.05.2014 № 04-06-05-15/4956 ДФІ в Дніпропетровській області було повідомлено відповідача про необхідність усунення порушень, які були виявлені в ході ревізії. Проте, вимоги ДФІ в Дніпропетровській області на суму 1191327, 25 грн. усунуті не були, що стало підставою для звернення позивача до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
Представником відповідача було подано до суду заперечення проти адміністративного позову, в обґрунтування яких зазначено, зокрема, про те, що правомірність вимоги позивача за результатами ревізії перевірялася Дніпропетровським окружним адміністративним судом, постановою якого від 22.07.2014 у справі № 804/7510/14, пункт 2 вимоги позивача було визнано протиправним та скасовано. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 21.05.2015, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 у справі № 804/7510/14 залишена без змін. Таким чином, станом на день розгляду адміністративної справи пункт 2 вимоги ДФІ в Дніпропетровській області від 13.05.2014 № 04-06-05-15/4956, яким зобовязано КП «Теплоенерго» перерахувати до міського бюджету недоотриману підприємством частку прибутку за 2011 рік в сумі 1191327, 25 грн., скасовано, а отже, відсутні підстави для виконання відповідачем вказаного пункту вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що на виконання п. 2.8 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Дніпропетровській області на І квартал 2014 року на підставі направлення від 13.01.2014 № 26, виданого в.о. начальника ДФІ в Дніпропетровській області та від 07.03.2014 № 299, виданого начальником інспекції, посадовими особами ДФІ в Дніпропетровській області проведено планову ревізію фінансово - господарської діяльності КП «Теплоенерго» за період з 01.10.2011 по 31.12.2013., в тому числі, з питання використання коштів субвенцій, виділеної з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортування та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за період з 01.01.2012 по 31.12.2013.
За результатами ревізії ДФІ в Дніпропетровській області складено акт від 07.04.2014 № 06-21/07, в якому зафіксовано порушення КП «Теплоенерго» положень чинного законодавства.
За наслідками проведеної ревізії на адресу КП «Теплоенерго» позивачем направлено лист № 04-06-05-15/4956 від 13.05.2014, в якому повідомлено обов'язкові для виконання вимоги та зобов'язано підприємство надіслати інформацію про вжиті заходи і виконання вимог.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позовні вимоги ДФІ в Дніпропетровській області стосуються лише пункту 2 вимоги від 13.05.2014 № 04-06-05-15/4956 та полягають у наступному.
Відповідно до пункту 2 вимоги ДФС в Дніпропетровській області від 13.05.2014 № 04-06-05-15/4956, ревізією встановлено, що в порушення п. 22 рішення сесії Дніпропетровської міської ради VI скликання від 30.12.2010 № 3/7 «Про міський бюджет на 2011 р.», підприємством за 2011 рік не нараховано та не перераховано до міського бюджету частину чистого прибутку, що залишається у розпорядженні підприємства після оподаткування, у розмірі 15% від його суми, що призвело до недоотримання загальним фондом міського бюджету відрахувань у сумі 1191327, 25 грн. та призвело до матеріальної шкоди (збитків) міському бюджету на вказану суму. У звязку із зазначеним, підприємству необхідно відобразити по бухгалтерському обліку кредиторську заборгованість перед міським бюджетом у сумі 1191327, 25 грн. та перерахувати до міського бюджету недоотриману ним частку прибутку за 2011 рік у сумі 1191327, 25 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до п. 1 ст. 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII зі змінами та доповненнями (далі Закон № 2939-XII) орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління обєктами державної власності; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; складанням бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень.
Положеннями п. 7 ст. 10 Закону № 2939-XII визначено, що органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 2939-XII, службові особи органу державного фінансового контролю є представниками органів виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Правомірність вимог щодо усунення відповідачем виявлених ревізією порушень відповідно до пункту 2 вимоги від 13.05.2014 № 04-06-05-15/4956 була предметом розгляду у справі № 804/7510/14.
22.07.2014 постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 804/7510/14 визнано протиправним та скасовано пункт 2 вимоги ДФС в Дніпропетровській області № 04-06-05-15/4956 від 13.05.2014.
26.02.2015 постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 804/7510/14, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 у справі № 804/7510/14 скасовано.
Ухвалою Вищого адміністративного суду від 21.05.2015, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 у справі № 804/7510/14 скасовано, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. у справі № 804/7510/14 залишено без змін.
Суд касаційної інстанції зазначив, що КП "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради на підставі Закону України "Деякі питання списання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" проводило списання заборгованості за природний газ. Оскільки виправлення помилок впливає на величину непокритого збитку (нерозподіленого прибутку), підприємством здійснене виправлення помилок у фінансовій звітності за 2011 р., виходячи з чого позивач у 2011 р. за наслідками своєї діяльності мало збитки, тому на нього не можуть розповсюджуватися вимоги про сплату до бюджету 15 % частини прибутку, що залишається в розпорядженні підприємства після оподаткування. За таких обставин, судом зроблено висновок, що оскільки Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради у 2011 р. мало збитки, то у нього відсутній обовязок сплати до міського бюджету 15 % частини прибутку, тому в цій частині позивачем не допущено порушень вимог п. 22 рішення сесії Дніпропетровської міської ради VI скликання від 30.12.2010 № 3/7 "Про міський бюджет на 2011 рік".
Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
На підставі ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, на час розгляду цієї справи є така, що набрала законної сили, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 у справі № 804/7510/14, якою скасовано пункт 2 вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень від 13.05.2014 № 04-06-05-15/4956, а саме: зобовязання відповідача відобразити по бухгалтерському обліку кредиторську заборгованість перед міським бюджетом у сумі 1191327, 25 грн. та перерахувати до міського бюджету недоотриману ним частку прибутку за 2011 рік у сумі 1191327, 25 грн.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 1191327,25 грн. не підлягають задоволенню судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 1191327, 25 грн. відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26 червня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1