Справа № 2311/1558/12
Суддя: Золотоверхий О. І.
Дата ухвалення: 2012-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2311/1558/12
Номер провадження 2-а/2311/202/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого-судді Золотоверхого О.І.

за участю секретаря Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа на стороні відповідача відділ земельних ресурсів Лисянського району Черкаської області про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на землю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися з адміністративним позовом до Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа на стороні відповідача відділ земельних ресурсів Лисянського району Черкаської області про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на землю серії ЯЛ №401824 від

10.09.2010року.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали та пояснили, що 10 вересня 2010 року їм був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №401824. Земельна ділянка була передана у власність на підставі рішення Бужанської сільської ради №32-8/У від 15.06.2010 року, яким земельна ділянка надана їм для ведення особистого селянського господарства. На цій земельній ділянці розташований житловий будинок, який належить їм на праві власності. Межі будинку занесені до кадастрового плану меж земельної ділянки, який відображено в державному акті. Зважаючи на той факт, шо згідно з технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок №2 по вул.Набережній в с.Бужанка Лисянського району на даній земельній ділянці зцаходиться житловий будинок, вважають, що рішення Бужанської сільської ради №32-8/У від

15.06.2010року прийняте в порушення вимог чинного законодавства України та порушує їх законні інтереси. Саме тому, на підставі вищевказаного рішення, відділом земельних ресурсів неправомірно виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, в якому невірно зазначено цільове призначення земельної ділянки, чим порушено їх право розпорядження нею. До 01 листопада 2012 року вони не звертали уваги на зміст державного акту, але коли позивач ОСОБА_3 звернулася до банку для оформлення кредиту під заставу будинку, то їй було відмовлено в цьому в звязку з тим, що у державному акті на землю, всупереч чинному законодавству цільове призначення землі, на якій знаходиться будинок, визначено невірно, а саме: для ведення особистого селянського господарства. Просять суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, скасувати рішення Бужанської сільської ради в частині затвердження технічної документації із землеустрою на їх імена, визнати державний акт на землю недійсним та зобовязати сільську раду ухвалити нове рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення та пояснила, що помилково невірно зазначили в своєму рішенні цільове призначення земельної ділянки по вул.Набережній,2 в с.Бужанка

Лисянського району для ведення особистого селянського господарства. Оскільки зазначена земельна ділянка розташована в межах земель житлової та громадської забудови, на ній розташований житловий будинок, то й цільове призначення земельної ділянки повинно бути зазначене для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Представник третьої особи на стороні відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.2 ст.128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника третьої особи, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ст.22 Земельного кодексу України, для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва передаються у власність та надаються у користування громадянам землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з п.1 ст.22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, наданні для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до ст.38 ЗК України земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування належать до земель житлової та громадської забудови. При цьому, згідно зі ст.40 ЗК України громадянам України за рішенням органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва.

Правила щодо встановлення та зміни цільового призначення земель визначені ст. 20 Земельного кодексу України, згідно ч. 1 та ч. 2 якої віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають ^рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Як встановлено в судовому засіданні рішення про зміну цільового призначення землі не приймалось.

Наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель визначені ст. 21 Земельного кодексу України і є підставою для:

а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам:

б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;

в) і відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною:

г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що нормами чинного законодавства не передбачена можливість передачі у користування землі житлової та громадської забудови для ведення особистого селянського господарства без зміни її цільового призначення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах звернення до адміністративного суду, встановлених цим Кодексом або іншим нормативним актом. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Позивачі просять поновити їм строк для звернення до суду, в зв'язку з тим, що дізналися про порушення свого права тільки 01.11.2012 р., що підтверджується листом банківської установи.

Вимога про поновлення строку на звернення до суду з цим позовом є обгрунтованою, суд визнає таку причину пропуску строку поважною.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 72, 100, 159-163 КАС Укриши, ст.20-22,38 Земельного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Визнати причини пропуску ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - поважними.

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа на стороні відповідача відділ земельних ресурсів Лисянського району Черкаської області про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на землю - задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Бужанської сільської ради Лисянського район Черкаської області №32-8/V від 15.06.2010 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №401824 від 10.09.2010 недійсним.

Зобов'язати Бужанську сільську раду Лисянського району Черкаської області ухвалити рішення щодо передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що знаходиться по вул.Набережній,2 в с.Бужанка Лисянського району Черкаської області, відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів після її проголошення.

Суддя ОСОБА_6