Справа № 813/1170/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 р. Справа № 876/4520/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 р. у справі №813/1170/15 за позовом управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова звернулося до суду з позовом до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, у якому просить визнати протиправними дії державного виконавця при винесенні постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 03.03.2015 року ВП № 43277195 та скасувати постанову державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 03.03.2015 року ВП № 43277195.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 15.05.2014 року постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ВП № 43277195 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2а-14428/1370, виданого 07.04.2014 року Львівським окружним адміністративним судом, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова повернути на рахунок Приватного підприємства Інформаційний центр «ІнтерМережа» переплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період 2005 - 2011 роки в сумі 16650,69 грн. та надано строк для добровільного виконання судового рішення до 22.05.2014 року. Дана постанова скерована до боржника супровідним листом № 12746 від 16.05.2014 року.

На адресу виконавчої служби 26.05.2014 року надійшов лист управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження лише 22.05.2014 року, що позбавило боржника можливості виконати судове рішення в строк, зазначений у постанові. Вказане стало підставою для винесення державним виконавцем 26.05.2014 року постанови про відкладення провадження виконавчих дій до 04.06.2014 року.

У червні 2014 року управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.05.2014 року ВП № 43277195, та 23.06.2014 року постановою суду у задоволенні позову відмовлено.

03.03.2015 року позивачем до виконавчої служби скеровано лист, у якому повідомлено про повне відшкодування коштів у сумі 16 650,69 грн. за виконавчим листом № 2а-14428/1370 від 07.04.2014 року. До листа боржником також додано копії платіжних доручень № 2 від 26.02.2015 року, № 3 та № 4 від 27.02.2015 року, № 5 від 02.03.2015 року.

Державний виконавець 03.03.2015 року відповідно до ст. ст. 28 та 41 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100,00 грн. та про стягнення виконавчого збору в розмірі 1 665,07 грн.

Виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 30 цього Закону визначено строки здійснення виконавчого провадження, відповідно до яких державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19 даного закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

На підставі наведених вище норм законодавства судом правильно встановлено, що Законом боржникові надається можливість вже після відкриття виконавчого провадження самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів, що є умовою, за якої витрати на проведення виконавчих дій з боржника не стягуються. Самостійне виконання рішення суду після закінчення цього строку не може бути підставою для звільнення від стягнення витрат на проведення виконавчих дій, оскільки розпочата процедура примусового виконання судового рішення.

Статтею 41 цього Закону передбачено, що витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Постановою Пленуму ВС України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Постанова про відкриття виконавчого провадження, якою боржника було зобов'язано виконати рішення суду, отримана боржником в строк, який не давав можливості виконати добровільно боржником судове рішення у цей строк. Державним виконавцем наведене було враховане та, для цілей забезпечення прав боржника на самостійне виконання судового рішення, - виконання судового рішення відкладено до 04 червня 2014 року. Кошти на виконання рішення суду перераховані боржником лише у лютому- березні 2015 року.

Враховуюче викладене вище, суд першої інстанції підставно встановив, що позивач не виконав рішення суду добровільно та до початку вчинення державним виконавцем заходів по його примусовому виконанню, тому відповідачем правомірно відповідно до вимог чинного законодавства винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 року відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 р. у справі №813/1170/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.