Справа № 1115/2-а-795/11
Суддя: Орендовський В. А.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1115/2-а-795/11
Провадження № 2-а/929/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2011 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді Орендовського В.А.,

при секретарі Сотченко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області по обслуговуванню Маловисківського району про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 020998 від 15 лютого 2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - як незаконну.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що15 лютого 2011 року по а/д ОСОБА_2 він керував автомобілем НОМЕР_1, та був зупинений інспектором ДАІ, який повідомив йому, що він порушив правила користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху (неподання сигналу світловим покажчиком повороту перед поворотом). Інспектор відділення ДАІ з обслуговування Маловисківського району ОСОБА_3 15 лютого 2011 року виніс стосовно нього постанову серії ВА1 № 020998, з якої вбачається, що 15 лютого 2011 року близько 11 год. 50 хв. на а/д ОСОБА_2 він керуючи автомобілем НОМЕР_1 повертаючи праворуч на а/д Городище-Устинівка не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

Позивач зазначає, що діяв в межах Правил дорожнього руху і він одразу пояснив інспектору ДАІ, що він зайняв крайню праву смугу дорожнього руху, де з вказаного положення можливий рух тільки праворуч, встановивши що окрім власного його автомобіля більше транспортних засобів не було здійснив рух праворуч, не вмикаючи світлового покажчика повороту. Окрім цього відрізок дороги Устинівка-Городище, зокрема перехрестя при виїзді на а/д В.Виска-Новомиргрод не є Т-подібним, а є злиттям двох доріг в одну. Увесь рух транспорту та його розміщення на дорозі відрегульоване дорожньою розміткою, а саме: рух транспорту у напрямку з с. Велика Виска (в якому рухався позивач) при підїзді до острівка вказує розмітка 1.18 про розділення смуг руху для руху прямо та повороту наліво. Зважаючи на це, рух по смузі, що рухався ОСОБА_1 здійснюється лише прямо і ніяким чином не направо, тобто сигнал повороту при русі по даній смузі вмикати немає необхідності. Інспектор ДАІ на його пояснення не зважив та склав протокол і виніс постанову про адміністративне правопорушення. Свідки, які б підтвердили факт вчинення ним правопорушенння відсутні. Копію протоколу про адміністративне правопорушення йому вручено не було.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не зявився, однак від нього 11 березня 2011 року надійшла заява про прохання розгляду справи за його відсутності в звязку з сімейними обставинами, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення «Укрпошти» про вручення йому повістки.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову інспектора відділення ДАІ з обслуговування Маловисківського району ОСОБА_3, серії ВА1 № 020998 від 15 лютого 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 працівниками ДАІ були порушені.

Згідно п. 9.2 (б). ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю ОСОБА_1 працівниками ДАІ залишились не встановленими за тих підстав, що при винесенні постанови взагалі не вказано який саме пункт Правил дорожнього руху України порушив позивач, не було враховано, що він зайняв крайню праву смугу дорожнього руху, де з вказаного положення можливий рух тільки праворуч, встановивши що окрім власного його автомобіля більше транспортних засобів не було здійснив рух праворуч, не вмикаючи світлового покажчика повороту. Окрім цього відрізок дороги Устинівка-Городище, зокрема перехрестя при виїзді на а/д В.Виска-Новомиргрод не є Т-подібним, а є злиттям двох доріг в одну. Увесь рух транспорту та його розміщення на дорозі відрегульоване дорожньою розміткою, а саме: рух транспорту у напрямку з с. Велика Виска (в якому рухався позивач) при підїзді до острівка вказує розмітка 1.18 про розділення смуг руху для руху прямо та повороту наліво. Зважаючи на це, рух по смузі, що рухався ОСОБА_1 здійснюється лише прямо і ніяким чином не направо, тобто сигнал повороту при русі по даній смузі вмикати немає необхідності, при цьому позивач детально та послідовно пояснив у позові, що діяв в межах Правил дорожнього руху.

Постанова від 15 лютого 2011 року не містить повного найменування органу чи посадової особи, який наклав адміністративне стягнення, а скорочений набір спеціального звання посадової особи не дає можливість визначити чи правомочна вказана особа накласти адміністративне стягнення.

Крім того при складанні протоколу та винесенні постанови не були залучені свідки очевидці скоєного правопорушення, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП. Також всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення виконана нерозбірливо, під «копірку», що навіть неможливо досконало зрозуміти обставини право порушення, що є порушенням допущеними працівниками ДАІ в оформленні постанови.

У постанові про адміністративне правопорушення відсутня печатка органу (посадової особи), який видав постанову, що являється порушенням ст. 283 КУпАП.

Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при чому він має спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Субєкт владних повноважень відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим на запит суду відповідачем не були надані матеріали справ про адміністративні правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор ДАІ з обслуговування Маловисківського району ОСОБА_3 дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановаінспектора відділення ДАІ з обслуговування Маловисківського району ОСОБА_3, серії ВА1 № 020998 від 15 лютого 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора відділення ДАІ з обслуговування Маловисківського району ОСОБА_3, серії ВА1 № 020998 від 15 лютого 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4