Справа № 14705/11/2070
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 листопада 2011 р. № 2-а- 14705/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарі Воронові М.А.

за участі представників сторін:

Позивача ОСОБА_1

Відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить суд скасувати податкове повідомлення рішення ДПІ у Московському районі м.Харкова № НОМЕР_1 від 06.06.2011 року, яким позивачу нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 5861,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він 13.08.09 року сплатив аванс в загальній сумі 211 259,04 руб. РФ за контрактом № 1 від 23.07.09 року, укладеним з ООО «Пласт Єлектро»(Росія) про поставку монтажних розгалужувальних коробок «Пласт Електро»на умовах FСА м. Москва.

27.08.2009 року він ввіз дане обладнання на територію України.

Відповідачем була проведена документальна позапланова перевірка ФО-П ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту № 1 від 23.07.2009 р. укладеному з ООО „Пласт Электро" (Російська Федерація), за період з 23.07.2009 р. по 19.04.2011 р., за результатами якої складено акт перевірки від 25.05.2011 року № 1622/22-014/НОМЕР_2.

Згідно висновків акту, у позивача сплинув передбачений ст. 2 Закону 180-денний строк поставки товару (граничний термін надходження імпортного товару (дата завершення оформлення ВМД типу ІМ 40) - 09.02.10), оскільки нерезидент відвантажив імпортний товар на користь позивача на суму 184 799,03 руб РФ - 27.08.09 року , а на суму 26 433,52 руб РФ - 16.11.10 року. На думку відповідача, датою відвантаження товару було оформлення ВМД №329597 від 16.11.10 року на суму 26 433.52 руб РФ і саме по ній відбулося прострочення.

Таким чином, на думку відповідача, розрахунки по вказаному контракту пройшли з порушенням вимог ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків іноземній валюті" від 23.09.94 № 185/94-ВР (із змінами та доповненнями), а тому згідно до вищевикладеного та на підставі ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР (із змінами та доповненнями) на прострочену суму заборгованості 26460.01 руб. РФ (або 6977.24 грн.) нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 5861,00 грн. податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова № від 06.06.2011 року.

10 червня 2011 року позивач звернувся з первинною скаргою про перегляд цього рішення до ДПА у Харківській області. Рішенням від 26.07.11 року № 1294/К/25-203 (13299/7/25-203) ДПА у Харківській області залишила податкове повідомлення-рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

05 серпня 2011 року позивач звернувся з повторною скаргою № 12 до ДПА України, яка так саме ухвалила рішення № 523/К/10-2415 від 04.10.11 про залишення податкового повідомлення-рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Проте з такою позицією податкових органів позивач не згоден та вважає, що висновок відповідача, про порушення Закону не відповідає фактичним обставинам, а прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, поклавшись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та надав письмові заперечення на позов, при цьому вказавши, дії ДПІ відповідають вимогам діючого законодавства, винесене податкове повідомлення рішення правомірне та законне, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.78.2. ст.78. Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ та наказу ДПІ у Московському районі м. Харкова від 17.05.2011 року № 988 була проведена документальна позапланова перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту № 1 від 23.07.2009 р. укладеному з ООО „Пласт Электро" (Російська Федерація), за період з 23.07.2009 р. по 19.04.2011 р., за результатами якої складено акт перевірки від 25.05.2011 року № 1622/22-014/НОМЕР_2, який підписано та вручено 25.05.11 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

У ході документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства по контракту № 1 від 23.07,2009 р. встановлено:

За контрактом № 1 від 23.07.2009 р.. укладеним з ООО ''Пласт Электро" (ІНН НОМЕР_3, КПП 770701001, 127055. м. Москва, вул. Новослободская 67/69, Російська Федерація на суму 1500000.00 руб. РФ. умови поставки FСА м. Москва, р/р № в АКБ "Первый Инвестиционный" (ЗАО) м. Москва, к/р № 0000000 БИК: 044525408. в особі генерального директора ОСОБА_3В.) на поставку монтажних розгалужувальних коробок "Пласт Электро" ФО-П ОСОБА_1 здійснив оплату з валютного рахунку на користь нерезидента, на загальну суму 211259,04 руб. РФ (або 50011,35 грн.) за платіжним дорученням № 1 від 13.08.2009 р. на суму 211259,04 руб. РФ (або 50011.35 грн.).

Нерезидент відвантажив імпортний товар на користь ФО-П ОСОБА_1 за міжнародною товарно-транспортною накладною серії А № 0153899.

ФО-П ОСОБА_1 ввіз монтажні розгалужувальні коробки "Пласт Электро" на територію України на загальну суму 211259,04 руб. РФ (або 50011,35 грн.) 27.08.2009 року, що підтверджується вантажно-митною декларацією № 343673 від 27.08.2009 р.

Також позивачем подавалася до митниці ВМД № 329597 від 16.11.2010 р. на суму 26433,52 руб. РФ (або 6794,21 грн.), а тому на думку відповідача, розрахунки по вказаному контракту пройшли з порушенням вимог ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків іноземній валюті" від 23.09.94 № 185/94-ВР (із змінами та доповненнями).

Згідно до вищевикладеного та на підставі ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР (із змінами та доповненнями) на прострочену суму заборгованості 26460.01 руб. РФ (або 6977.24 грн.) Відповідачем нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 5861,00 грн. податковим повідомленням-рішенням № від 06.06.2011 року.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про неможливість погодитись з висновками ДПІ у Московському районі м. Харкова з наступних підстав.

Законодавство України виділяє такі поняття як: експорт, імпорт, експортна га імпортна операція, експортні та імпортні контракти.

Експорт та імпорт товарів, капіталів та робочої сили, розрахункові операції між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності в силу статті 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»від 16.04.1991 № 959-ХІІ, із змінами та доповненнями, відносяться до видів зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 1 Закону України № 959 визначені значення термінів, які вживаються в ньому. Відповідно до абзацу 14 вказаної статті імпорт (імпорт товарів) визначається як купівля (у тому числі з оплатою у не грошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних субєктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами. В такому ж значенні термін імпорт вживається в Інструкції «Про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями» зареєстрованій постановою НБУ від 24.03.1999 року № 136 (зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631), із змінами та доповненнями.

Так, згідно пункту 1.1. вказаної інструкції імпорт - купівля українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів із ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Судом встановлено, що позивач відповідно до Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" є субєктом зовнішньоекономічної діяльності, одним з видів якої згідно зі статтею 4 цього Закону є імпорт.

При цьому моментом здійснення імпорту відповідно до абзацу тридцять восьмого статті 1 Закону № 959-XII є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті'" №185/94-ВР від 23.09.1994 р., із змінами та доповненнями, встановлює окремі вимоги, щодо порядку розрахунків в зовнішньоекономічної діяльності. Зокрема, згідно стати 2. вищевказаного Закону, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, у разі коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселів на користь постачальника продукції ( робіт, послуг), що імпортується , потребують індивідуальної ліцензії НБУ.

Суд вказує, що контролюючі органи в акті перевірки наполягають на тому, що поняття здійснення імпортної операції тотожне поняттю оформлення ВМД, а для виконання вимог статті 2 Закону у 180-денний термін повинне відбутися завершення оформлення ВМД типу ІМ-40, тобто повне оформлення ВМД із подальшим випуском товару у вільний обіг. При цьому вони посилаються на нормативні акти НБУ, які регулюють порядок валютного контролю у банківській сфері.

Суд не може погодитись з такою позицією, так як вказаний вище Закон закріплює відповідальність за порушення строків поставки продукції, робіт, послуг (товарів) на митну територію України, а не за не ввезення товару в режимі імпорту у строк, передбачений Законом. Митний кодекс України передбачає можливість збереження вилучених товарів, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, поставлених резиденту України на митному складі, зокрема протягом трьох років з дати їх поміщення у зазначеному режимі (пп. 1,3 п. 1 наказу Держмитслужби України «Про встановлення строків зберігання»від 28.08.2003 р. №579).

Отже, відповідальність за Законом настає у разі неввезення товару на територію України, а не, у разі затримки його митного оформлення в Україні, незалежно від причин такої затримки.

Оскільки товар був поставлений на митну територію України і пред'явлений до митного оформлення та контролю саме 27 серпня 2009 року, а аванси здійснені позивачем 13 серпня 2009 року, передбачений Законом 180-денний термін, на думку суду, не сплинув, відповідно, порушення, за яке відповідачем застосована санкція, відсутнє.

Також суд вважає за необхідним вказати, що посилання відповідача на нормативні акти НБУ є неправомірним, адже ці нормативні акти регулюють поведінку банків під час здійснення моніторингу фінансових операцій, жодним чином не стосуються прав та обов'язків позивача і не можуть встановлювати або розширювати підстави застосування санкцій по відношенню до норм, встановлених законами України.

При зазначених обставинах та здійснивши оцінку доказів, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги документально і нормативно обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова № від 06.06.2011 року в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 24 листопада 2011 року.

Суддя А.В. Зінченко