Справа № 2а/0470/2676/12
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/2676/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Конєвої С.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області до Субєкта господарювання, фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2012р. Верхньодніпровська обєднана державна податкова інспекція Дніпропетровської області звернулася з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та просить припинити підприємницьку діяльність відповідача на підставі ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку в Верхньодніпровській обєднаній державній податковій інспекції як платник податків та інших обовязкових платежів, проте при здійсненні своєї діяльності порушує вимоги діючого законодавства, а саме: з 03.01.2006р. відповідач не подає податкові декларації та інші документи, що повязані з обчисленням та сплатою податків та зборів до державної податкової інспекції, тобто більше одного року.

Ухвалою суду від 24.02.2012р. відповідачу було запропоновано у строк до 15.03.2012 р. надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду ні заперечень на позов, ні заяви про визнання позову, про відкриття провадження у цій справі та її розгляд у скороченому провадженні повідомлений належним чином шляхом надіслання зазначеної ухвали на адресу відповідача згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 09.11.2011 р., що підтверджується копією реєстру від 28.02.2012 р. про направлення відповідачеві документів (а.с. 13-14).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо припинення за зверненням субєкта владних повноважень юридичних чи фізичних осіб-підприємців у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно до п. 2 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд находить підстави достатніми для задоволення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України.

З урахуванням того, що за даним позовом правовідносини виникли до набрання чинності Податковим кодексом України та те, що позивач звернувся з позовними вимогами до адміністративного суду після набрання чинності вказаним вище Кодексом, до даних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинне на час виникнення спору та законодавство, яке є чинним на момент розгляду цієї справи.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (чинної на момент виникнення правовідносин по цій справі) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядок встановлений законами України, мають право звертатися до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п.20.1.12 статті 20 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010р. органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Тобто, позивач орган державної податкової служби є субєктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ч. 1 пункту 2 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» (чинної на момент виникнення правовідносин по цій справі), платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів).

Аналогічний обовязок платників податків встановлений і п. 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, яким визначено, що платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як Фізична особа підприємець на підставі рішення Верхньодніпровської Районної Державної Адміністрації у Дніпропетровській області від 30.09.2004р. за № 00000071 та взята на податковий облік у Верхньодніпровській обєднаній державній податковій інспекції Дніпропетровської області 04.10.2004р. за номером 1047, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 09.11.2011 р. та довідкою № 6753/10/28-107 від 04.10.2004р. (а.с. 5-7).

Відповідно до довідки Верхньодніпровській обєднаній державній податковій інспекції від 24.11.2011р. № 15903/10/17-068 Фізична особа підприємець ОСОБА_1 з 03.01.2006р. не подає податкові декларації та інші документи, що повязані з обчисленням та сплатою податків та зборів до державної податкової інспекції, що є порушенням ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», а також ст. 49 Податкового кодексу України. (а.с. 6).

Заборгованість по податковому боргу зі сплати податків, зборів та обовязкових платежів у відповідача станом на 18.11.2011 р. відсутня, що підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом (а.с. 6).

У відповідності до вимог п. 8.6 Порядку обліку платників податків, зборів (обовязкових платежів) затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 80 від 19.02.98р. (чинного на момент виникнення правовідносин та який діяв до 14.01.2011р.), якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Аналогічні повноваження надані державній податковій службі п.11.10 Порядку обліку платників податків і зборів та визнання такими, що втратили чинність, наказів Державної податкової адміністрації України, затвердженого наказом ДПА України № 979 від 22.12.2010р., який набрав чинності з 14.01.2011р.

На виконання вищезазначеного Порядку позивачем було прийнято розпорядження від 23.11.2011 р. № 189-р щодо припинення державної реєстрації Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, яка не подає податкову звітність до податкової інспекції більше року.(а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Оскільки судом встановлений факт неподання відповідачем документів фінансової звітності, а саме: з 03.01.2006р. до Верхньодніпровській обєднаній державній податковій інспекції не подавалися податкові декларації та інші документи, повязані з обчисленням та сплатою податків і зборів, то позовні вимоги Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області до відповідача про припинення підприємницької діяльності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159 - 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 51643, Дніпропетровська обл.,Верхньодніпровський р-н, с. Кринички, вул. Суворова, 2).

Постанова підлягає негайному виконанню у відповідності до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію постанови направити Управлінню з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців для внесення державним реєстратором відповідного запису до ЄДРПОУ згідно до вимог ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у порядку та у строки, встановлені ст.183-2, ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили у порядку та у строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2