Справа № 242/3960/15-а
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

12 листопада 2015 р. справа № 242/3960/15-а

Суддя-доповідач Донецького апеляційного адміністративного суду Ляшенко Д.В. розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2015 року у справі № 242/3960/15-а (головуючий І інстанції Кротінов В.О.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області про визнання неправомірними дії та зобов'язання здійснити призначення пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 242/3960/15-а з апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2015 року.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.187 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

За частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі - Закон № 3674), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом немайнового характеру.

До апеляційної скарги апелянт додав клопотання про звільнення від сплати судового збору, як на підставу звільнення від сплати судового збору, скаржник посилається на скрутний фінансовий стан щодо сплати судового збору, а також те, що при формуванні та затвердженні кошторису видатків, апелянту не передбачено асигнування на оплату судового збору. Кошторис в частині затвердження витрат на оплату судового збору не переглядався, тому фінансування відсутнє.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки стаття 5 Закону № 3674, визначає вичерпний перелік звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вказаної статті, в редакції на час звернення з апеляційною скаргою, апелянт не входить до переліку осіб, яких звільнено від сплати судового збору. Судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником не надано до матеріалів справи доказів звернення до відповідних органів щодо вирішення питання про виділення додаткових асигнувань апелянту для оплати судового збору, доказів відмови у виділенні грошових коштів на відповідні видатки. Також у частині 2 Прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII зазначено, що Кабінету Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до приписів ч.2 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.п.2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674 (в редакції на час звернення відповідача з апеляційною скаргою) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подані позовної заяви, іншої заяви і скарги. Тобто, вказана ставка судового збору розраховується з суми судового збору, яку позивач повинен був би сплатити за подання позову до суду першої інстанції (0,4 розміру мінімальної заробітної плати) на час звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до абз.1 та 2, ч.3 ст.6 Закону № 3674 за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з уточнення до адміністративного позову, апелянтом заявлено три немайнові вимоги (а.с.33,34).

Отже апелянтом не сплачено судовий розмір у сумі 1607(одна тисяча шістсот сім) гривень 76коп., (535,92грн. х 3(немайнові вимоги) = 1607,76грн.)

535,92грн., це 110% (за подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції) від 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20грн.)

Таким чином, апелянту необхідно усунути встановлені судом недоліки апеляційної скарги, а саме, надати докази сплати судового збору у сумі 1607(одна тисяча шістсот сім) гривень 76коп.

При цьому несплачену суму судового збору належить перераховувати за наступними реквізитами: рахунок - 1059, код ЄДРПОУ - 37944338, МФО банку - 834016 , отримувач - Краматор.УК/м.Краматорськ/22030001, банк - ГУДКСУ у Донецькій обл., код класифікації доходів бюджету - 22030001, символом звітності 206 з параметром RR (81), призначення платежу - «судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), за апеляційною скаргою (ПІБ скаржника), Донецький апеляційний адміністративний суд».

Частиною 5 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України,, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 та ч. 5 ст. 108, ст. 187, ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2015 року у справі № 242/3960/15-а - залишити без руху.

Скаржнику усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом невідкладного подання до Донецького апеляційного адміністративного суду доказів сплати судового збору у сумі 1607(одна тисяча шістсот сім) гривень 76коп..

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - двадцять днів з моменту отримання ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

В разі невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга повертається апелянту.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Суддя-доповідач: Д.В. Ляшенко