Справа № 554/12923/15-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

26.10.2015 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Антонова С.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, прохаючи суд визнати бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА щодо перерахунку йому щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, встановленому ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії ії соціального захисту» за 2015 рік; зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА провести перерахунок грошової допомоги за 2015 рік та зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області провести відповідні виплати щорічної разової грошової допомоги за 2015 рік відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат з урахуванням проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що він має статус ветерана війни учасника бойових дій у відповідності до норми ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вважає, що на підставі ч. 5 ст. 13 вказаного Закону має право на отримання щорічної разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2015 рік. Проте, у зв`язку із тим, що у 2015 році розмір щорічної грошової допомоги ветеранам війни та порядок її виплати визначений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 147, її розмір склав 875 грн. Позивач вважає, що у зв`язку із пріоритетністю законів над підзаконними нормативно-правовими актами, яким є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України, застосуванню до спірних правовідносин має підлягати саме норма ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про проведення судового засідання за його відсутності (а.с. 6).

Представники відповідачів у судове засідання також не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду, причини їх неявки суду невідомі (а.с. 12, 14).
З тих підстав, що учасники процесу до суду не з`явилися, суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 128 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження на підставі наявних в ній доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 15 лютого 1999 року Полтавським об`єднаним військовим комісаріатом (а.с. 4).

У відповідь на заяву ОСОБА_1 , Департаментом праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА надано відповідь від 18.06.2015 року за вих. № С-790/01 із зазначенням інформації про те, що позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 147 від 31.03.2015 року та Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога за 2015 рік у розмірі 875 грн. (а.с. 5).
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.
Поряд з тим, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-УШ передбачено, що у 2015 році норми і положення статей 9, 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та місцевих бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2015 рік.
Зазначений закон набрав чинності, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними, а тому він підлягає до виконання.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» грошова допомога до 5 травня, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків - складає 875 гривень.
Згідно з ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Рішенням Конституційного суду України від 25.01.2012 року у справі №3-рп/2012 за конституційним поданням Пенсійного фонду України, розтлумачено норми Конституції України щодо застосування судами України нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та регулювання цими актами порядку та розмірів соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.
В аспекті конституційного подання положення ст.1, ч.1, 3, ст.95 Конституції України у системному зв`язку з положеннями ст.3, ч.1 ст.17, ч.3 ст.22, ст.ст. 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей країни, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості Державного бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.
В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.
В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.
Виплата разової щорічної грошової допомоги позивачу як учаснику бойових дій здійснена відповідачем до 05 травня 2015 року в розмірі, визначеному постановою КМ України від 31 березня 2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та «Про жертви нацистських переслідувань». Наведене свідчить про те, що відповідачами станом на 05 травня 2015 року було виконано зобов`язання перед позивачем відповідно до чинного положення зазначеної постанови та чинного Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік», а тому вказані позивачем обставини не можуть розглядатися як достатні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 22 Загальної Декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland, рішення від 9 жовтня 1979 року, п. 26) констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державі, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» (Kjartan Asmudsson v. Iceland рішеннявід 12 жовтня 2004 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, так як вони є безпідставними.
Керуючись статтями 6, 17-19, 94, 104, 158, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ч.2 ст.95 Конституції України, п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ч. 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», суд,-
п о с т а н о в и в:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області відмовити за його безпідставності.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Антонов