Справа № 810/4668/15
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/4668/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року 810/4668/15

Київський окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача, представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Парком Транс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправним наказ №373 від 11.09.2015 р., -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося ТОВ «Парком Транс» із позовом до ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування наказу №373 від 11.09.2015 р.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваного наказу, оскільки у ньому не зазначено, що саме послугувало підставою для призначення фактичної перевірки. Посилання відповідача на пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України є необґрунтованими, так як відсутні як будь-які підстави для призначення фактичної перевірки , так і інформація про порушення позивачем законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання і транспортування спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу. Позивач наполягає, що зі змісту оскаржуваного наказу неможливо ідентифікувати передбачену законодавством конкретну фактичну підставу для призначення відповідної перевірки, що є порушенням визначеної ПК України процедури призначення перевірок , у зв’язку з чим такий наказ має бути скасований.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовних вимог не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши інші докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “Парком Транс” є юридичною особою, що зареєстрована 19.12.2012 року, тобто є суб’єктом господарської діяльності.

Судом встановлено, що 11.09.2015 р. ГУ ДФС у Київській області винесено наказ № 373 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ “Парком Транс”, яким організувати проведення з 14.09.2015 р. тривалістю 10 діб фактичної перевірки ТОВ «Парком Транс» за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-Б, за період діяльності з 01.04.2015 р. по 14.09.2015 р.

Як пояснила представник позивача у судовому засіданні, 11 вересня 2015 року посадові особи відповідача не були допущені до перевірки, отже перевірка на сьогоднішній день не проведена.

З даного наказу слідує, що підставою призначення фактичної перевірки визначено пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

При вирішенні даного публічно-правового спору суд виходить з наступних законодавчих приписів.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених підпунктами 80.2.1 – 80.2.7 цього пункту.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи

- платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З викладеного слідує, що фактична перевірка може бути проведена лише за наявності підстав, передбачених ПК України, про які має бути повідомлений платник податків.

Зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що правовою підставою для проведення фактичної перевірки позивача податковим органом вказано ст. 75, ст. 80, ст. 81 ПК України.

В направленнях на перевірку як підстави фактичної перевірки позивача податковим органом вказано пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Зокрема, пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, які визначені відповідачем в якості підстав для проведення фактичної перевірки нафтобази ТОВ "Парком Транс” , передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: - у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Тобто, пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України чітко визначено підстави, за наявності яких контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки.

Між тим, відповідачем не надано до суду інформацію про порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Судом встановлено, що для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

Суд зазначає, що підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов’язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.

Однак, всупереч наведеному, в оскаржуваному наказі від 11.09.2015 №373 та направленнях на перевірку не зазначено, яка саме інформація була отримана податковим органом від державних органів або органів місцевого самоврядування.

Суд вважає, що положення ст. 75, ст. 80, ст. 81 ПК України містять лише загальну диспозицію для невизначеного кола осіб, але не являються фабулою фактичних обставин (обов'язкових передумов) для такої перевірки відносно конкретно визначеного платника податків.

Відповідно до абз. 2 п. 81.1 ст. 81 ПК України не пред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, не допустивши посадових осіб ГУ ДФС у Київській області, діяв правомірно, у відповідності до зазначених норм ПК України, а наказ від 11.09.2015 №373 як одна із підстав для проведення перевірки, не відповідав вимогам чинного податкового законодавства, а тому не надавав права посадовим особам контролюючого органу приступити до такого роду перевірки.

Враховуючи неналежне оформлення відповідачем наказу та направлень на проведення фактичної перевірки та відсутність підстав для проведення такої перевірки, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Парком Транс" щодо визнання протиправним та скасування наказу від 11.09.2015 №373.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На виконання цих вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду жодних доказів, які спростовували б доводи позивача, а тому не довів правомірності оскаржуваного наказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 1218,00 грн. (платіжне доручення від 15.09.2015 №7933), які підлягають стягненню з Державного бюджету України на його користь.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №373 від 11.09.2015 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Парком Транс" сплачений ним судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 02 листопада 2015 р.