Справа № 345/4893/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/800/25030/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області (далі - УПФУ в м. Калуші та Калуському районі або Управління) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

Заявлений позов мотивував тим, що 20 травня 1969 року йому було призначено пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання. Його стаж за Списком №1 складав 22 роки 4 місяці 9 днів.

21 листопада 2014 року Управлінням пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області його було повідомлено про те, що при переводі його пенсії за віком з 24 лютого 2002 року час перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва було зараховано до стажу роботи за Списком №1 (період з 11 травня 1977 року по 24 квітня 2002 року було враховано в подвійному розмірі). Внаслідок чого з березня 2014 року відповідач зменшив розмір його пенсії на 199,29 гривень.

Вважає дії відповідача незаконними, оскільки відповідач незаконно послався на ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зазначив, що період на інвалідності не враховується до страхового стажу в пільговому обчисленні.

Натомість, позивач вважає, що слід керуватися вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про охорону праці», де відповідно до пункту 4 статті 9 час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку встановленому законом. Аналогічну норму містить пункт 6 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В зв'язку з чим, позивач просив: визнати незаконним і скасувати розпорядження УПФУ в м. Калуші та Калуському районі від 13 лютого 2014 року №100629;

Зобов'язати провести перерахунок та повернути недоплачені суми пенсії з 01 березня 2014 року, та виплачувати надалі пенсію в розмірі 3661,74 гривень із здійсненням її подальших перерахунків в сторону збільшення у відповідності до норм законодавства.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України у м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо винесення розпорядження № 100629 від 13 лютого 2014 року щодо зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 незаконними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 період перебування на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням до пільгового стажу роботи за Списком №1.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області повернути ОСОБА_1 недоплачені суми пенсії з 01 березня 2014 року та виплачувати надалі пенсію із здійсненням її подальших перерахунків в сторону збільшення у відповідності до норм законодавства.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року скасовано постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2014 року та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області від 13 лютого 2014 року № 100629 щодо зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 період перебування на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 та повернути недоплачені суми пенсії з 26 травня 2014 року та виплачувати надалі пенсію із здійсненням її подальших перерахунків в сторону збільшення у відповідності до норм законодавства.

Адміністративний позов в частині призначенні та виплати пенсії за період з 01 березня 2014 року по 25 травня 2014 року - залишити без розгляду.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте ним судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи було повно і всебічно встановлено фактичні обставини справи, надано їм належну правову оцінку та у відповідності із вимогами матеріального і процесуального права вирішено цей спір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, а з ним погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що розпорядження відповідача про зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 є незаконним, а УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області правомірно зобов'язано зарахувати заявнику період перебування на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 та повернути недоплачені суми пенсії, виплачувати надалі пенсії згідно норм законодавства.

Аналізуючи зміст позовної заяви та обґрунтування касаційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до абзацу 6 частини 3 статті 24 цього ж Закону встановлено, що за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

В частині четвертій статті 24 Закону зазначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог частини 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що відповідач при переведенні позивача на пенсію за віком за Списком №1 зобов'язаний в дотримання вищенаведених правових норм зарахувати час перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком по Списку №1та призначити пенсію на пільгових умовах, тобто в подвійному розмірі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 20 травня 1969 року було призначено пенсію по інвалідності 3-ої групи внаслідок професійного захворювання. Загальний стаж становив 14 років 4 місяці 4 дні, в тому числі 9 років 9 місяців 25 днів - робота за Списком № 1.

З 24 квітня 2002 року, згідно поданої позивачем заяви, його було переведено на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1. Загальний стаж роботи, на момент переведення, становив 43 роки 2 місяці, в тому числі 22 роки 4 місяці 9 днів - робота за Списком № 1.

З 1 червня 2006 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з врахуванням періоду перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання до страхового та пільгового стажу роботи. Загальний стаж становив 50 років 4 місяці 25 днів, в тому числі 39 років 6 місяців 12 днів робота за Списком № 1.

В березні 2014 року, при перевірці матеріалів пенсійної справи позивача, відповідач встановив, що при переведенні його на пенсію за віком за Списком №1 період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання врахований у загальний та пільговий стаж, однак при розрахунку коефіцієнта страхового стажу помилково обраховано в подвійному розмірі замість в одинарному, тому відповідач розпорядженням від 13 лютого 2014 року № 100629 із наведених вище підстав зменшив позивачу з 01 березня 2014 року розмір пенсії до 3462,42 гривень.

Відповідно до пункту 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку встановленому законом.

Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що розпорядження відповідача про зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 є незаконним, а УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області правомірно зобов'язано зарахувати заявнику період перебування на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 та повернути недоплачені суми пенсії, виплачувати надалі пенсії згідно норм законодавства.

З урахуванням того, що під час звернення позивача що суду пропущено шестимісячний строк звернення до суду, суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції, та залишив позовні вимоги за період з 1 березня 2014 року по 25 травня 2014 року включно без розгляду.

Рішення суду в цій частині відповідачем не оскаржується, а тому не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильним, обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 220?, 223-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко