Справа № 2а-3869/11
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/55969/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 16.04.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення допомоги по догляду за дитиною,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною та зобов'язання відповідача надалі виплачувати допомогу по догляду за дитиною у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.05.2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2011 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 16.04.2013 року постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.05.2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10..08.2011 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради щодо недоплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", за період з 04.12.2009 року по 27.04.2011 року. В решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 звернулась із заявою про роз'яснення судового рішення.

Розгляд касаційної скарги здійснено у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неприбуттям сторін у судове засідання.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Отже, роз'яснення судового рішення може мати у місце, якщо таке рішення є об'єктивно незрозумілим. Особиста незгода заявника з прийнятим рішенням не передбачена законом, як підстава для його роз'яснення.

Зі змісту прийнятого Вищим адміністративним судом України рішення не вбачається, що воно є незрозумілим або допускає неоднозначне розуміння його змісту, а тому колегія суддів вважає, що у даному випадку відсутні підстави для роз'яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 16.04.2013 року.

Керуючись ст.ст. 170, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 16.04.2013 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: