Справа № 815/2385/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2385/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в якому з урахуванням наданих уточнень від 02.09.2015 року просить:

- скасувати частково податкове повідомлення - рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області: № НОМЕР_1 від 07.04.2015 року, згідно якого зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 30106333 грн.,

- скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 07.04.2015 року, згідно якого нарахований податок на прибуток в сумі 448373 грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 224187 грн.

В обґрунтування правової позиції позивач зазначив, що прийняті податковим органом рішення є незаконними та необгрунтованими, оскільки перевіряючими не враховано, що кредитним договором про надання фінансових послуг №05/07 від 11.05.2007 року, укладеним позивачем з ЗАО «Фінансбанк» визначено, що кредит погашається грошовими коштами отже, заборгованість за кредитом є монетарною статтею і курсова різниця за такою заборгованістю, що виникає за результатом перерахунку цієї заборгованості, включається до складу витрат по податку на прибуток на підставі ст.153 Податкового кодексу України.

В свою чергу, перевіряючими в обгрунтування акту перевірки №1715/15-53-22-03/30542756 від 20.03.2015 року не наводиться доказів того, що погашення заборгованості по кредитному договору передбачалось не грошовими коштами, а іншим чином.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача мотивуючи правову позицію надав до суду письмові заперечення (т. 1 а/с. 161-165), в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що оскільки заборгованість за кредитом у іноземній валюті є немонетарною статтею, то від'ємна (або позитивна) курсова різниця за такою заборгованістю до моменту погашення заборгованості в іноземній валюті, що виникає за результатом перерахунку цієї заборгованості, не включається до складу витрат (або доходів).

В наслідок цього, в порушення п.153.1.3. п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України, п. 4, п. 7, п. 8, п.9 Наказу Міністерства Фінансів України від 10.08.2000 №193, «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів" (зі змінами та доповненнями), підприємством віднесено до складу показників рядку 06.4 Декларації 32596172грн., як від'ємну курсову різницю, яка виникла у наслідок перерахунку заборгованості по договору про надання фінансових послуг №05/07 від 11.05.2007 року, укладеному з закритим акціонерним товариством "Фінансбанк" (код 34576883).

Вказане порушення призвело до завищення позивачем показника рядку 06.4 Декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати у розмірі 326961173 грн. Перевіркою показників, відображених у рядку 06.5 Декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року», за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у сумі 3345492грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив віднесення 25 ти відсотків від'ємного значення об'єкта оподаткування, що склалося станом на 01 січня 2012 року, при складанні Декларації з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2012 року, відповідно «Узагальнюючій податковій консультації по обліку від'ємного значення об'єкта оподаткування по податку на прибуток» № 575 від 05.07.2012р.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 з пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20, пп.78.1.11 п.78.1 статті 78 Податкового Кодексу України, на виконання постанови старшого слідчого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ТУ Міндоходів у Херсонській області ОСОБА_5 від 22.12.2014 року (супровідний лист від 22.12.2014 року №6178/9/21-03-15-09, вх. ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 30.12.2014 року №11074/7), наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 27.02.2015 №230, у період з 03.03.2015 року по 17.03.2015 року працівниками державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, проведено позапланову виїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами проведеної перевірки 20.03.2015 року складений акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» № 1715/15-53-22-03/30542756 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, яким встановлено порушення:

- пп.135.1 ст.135, п.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового Кодексу України, п.4, п.7, п.8, п.9 Наказу Міністерства Фінансів України від 10.08.2000 №193, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 17.08.2000 року за №515/4736 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», у наслідок чого встановлено: завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток у розмірі 30106333 грн.;

заниження податку на прибуток за період податкової звітності « 2014 рік» всього на 448373 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, пп.14.1.178, пп.14.1.181, пп.14.1.18 п.14.1; п.180.1 ст.180, п.188.1 ст.188, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.5, п.201.6, п.201.7 ст.201 ПК України, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 24 Декларації по ПДВ в сумі 42318 грн.

За наслідками встановлених порушень відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 07.04.2015 р., яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 30106333 гривень та податкове повідомлення-рішення № від 07.04.2015 р. за яким визначене податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 46208 гривень (за основним платежем 448373 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями 224 187 гривні).

Крім того, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у сумі 50857184 грн., встановлено завищення задекларованих TOB «ОСОБА_3 Трейд» показників у рядку 06.4 Декларацій «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» на 32 596 173 грн.

Щодо показників відображених у рядку 06.5 Декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року» за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у сумі 3345492грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив віднесення 25 ти відсотків від'ємного значення об'єкта оподаткування, що склалося станом на 01 січня 2012 року, при складанні Декларації з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2012 року, відповідно «Узагальнюючій податковій консультації по обліку від'ємного значення об'єкта оподаткування по податку на прибуток» № 575 від 05.07.2012р.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд, виходив з наступного.

Приписами п. 153.1.3. п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України, встановлено, що визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

Пунктом 4 Наказу Міністерства Фінансів України від 10.08.2000 №193, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 17.08.2000 за №515/4736 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» (зі змінами та доповненнями) передбачено: Терміни, що наведені в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, мають таке значення, зокрема:

Валюта звітності - грошова одиниця України.

Валютний курс - установлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни.

Господарська одиниця за межами України - дочірнє, асоційоване, спільне підприємство, філія, представництво або інший підрозділ підприємства, які перебувають або ведуть господарську діяльність за межами України.

Іноземна валюта - валюта інша, ніж валюта звітності. Курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

Монетарні статті - статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов'язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів.

Немонетарні статті - статті інші, ніж монетарні статті балансу.

Пунктом 8 Наказу № 193, встановлено визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 Положення (стандарту) 21.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на поняття «витрат» в бухгалтерському обліку, а саме: витрати - це грошова оцінка вартості матеріальних, трудових, фінансових, природних, інформаційних та інших видів ресурсів на виробництво та реалізацію продукції за певний період. Як видно з визначення, витрати характеризуються: 1) грошовою оцінкою ресурсів, забезпечуючи принцип вимірювання різних видів ресурсів; 2) цільовою установкою (пов'язаною з виробництвом і збутом продукції в цілому або з якоюсь із стадій цього процесу); 3) певним періодом, тобто віднесенням на продукцію за даний період часу.

Відповідно до «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. № 318 (визнання витрат):

Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань (п. 5).

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (п. 6).

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені (п. 7).

Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами (п. 8).

Операція в іноземній валюті - господарська операція, вартість якої визначена в іноземній валюті або яка потребує розрахунків в іноземній валюті.

У відповідності до приписів п. 14.1.258. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, фінансовий кредит - кошти, що надаються банком-резидентом або нерезидентом, що кваліфікується як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають згідно з відповідним законодавством статус небанківських фінансових установ, а також іноземною державою або його офіційними агентствами, міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами - нерезидентами юридичній чи фізичній особі на визначений строк для цільового використання та під процент.

ОСОБА_4 п. 7 Наказу Міністерства Фінансів України від 10.08.2000 №193, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 17.08.2000 за №515/4736 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів»:

На кожну дату балансу:

а) монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу;

б) немонетарні статті, які відображені за історичною собівартістю і зарахування яких до балансу пов'язано з операцією в іноземній валюті, відображаються за валютним курсом на початок дня дати здійснення операції;

в) немонетарні статті за справедливою вартістю в іноземній валюті відображаються за валютним курсом на початок дня дати визначення цієї справедливої вартості.

ОСОБА_4 п. 8 Наказу Міністерства Фінансів України від 10.08.2000 №193, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 17.08.2000 за №515/4736 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат). Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 Положення (стандарту) 21.

Курсові різниці, які виникають внаслідок перерахунку зобов'язань засновників при формуванні статутного капіталу, відображаються у складі додаткового капіталу.

ОСОБА_4 п. 9 Наказу Міністерства Фінансів України від 10.08.2000 №193, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 17.08.2000 за №515/4736 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів": Курсові різниці, які виникають щодо дебіторської заборгованості або зобов'язань за розрахунками із господарською одиницею за межами України, погашення яких не плануються і не є ймовірними в найближчій перспективі, відображаються у складі іншого додаткового капіталу та відображаються в іншому сукупному доході.

Однією з умов відображення вищезазначених різниць в податковому обліку є вплив (відображення) господарської операції, що призвела до появи заборгованості в іноземній валюті, на суму доходу, витрат або розмір балансової вартості відповідних груп основних фондів.

Отже, така заборгованість не підпадає під регулювання виключно оподаткування операцій із розрахунками в іноземній валюті, а не операцій із товарними розрахунками.

Різниці, розраховані за будь-якою заборгованістю в іноземній валюті - дебіторською (від'ємної різниці) та кредиторською (позитивної) включаються до складу витрат і відображаються у відповідному рядку декларації про прибуток підприємства лише якщо заборгованість погашається шляхом здійснення операцій із розрахунками в іноземній валюті (заборгованість за монетарними статтями балансу).

Таким чином, заборгованість за кредитом у іноземній валюті є монетарною статтею, але від'ємна (або позитивна) курсова різниця за такою заборгованістю до моменту погашення заборгованості в іноземній валюті, що виникає за результатом перерахунку цієї заборгованості, не включається до складу витрат (або доходів).

При цьому, суду не надано доказів в підтвердження понесених ТОВ «ОСОБА_3 Трейд» витрат.

Приписами статті 138 ПК України визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності, зокрема, включають: від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу (пп. 138.1.1., г)).

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (138.2.).

ОСОБА_4 звірки взаєморозрахунків за Договором про надання фінансових послуг № 05/07 від 11.05.2007 р. станом на 31.12.2014 року, у період з 01 січня 2014 р. по 31 грудня 2014 року підприємство здійснило повернення Банку основної заборгованості за строковими кредитами в сумі 88 319, 56 доларів США, тоді як загальна сума за строковими кредитами складає 4 223 390, 77 доларів США.

Досліджена в судовому засіданні бухгалтерська довідка (а/с. 184) свідчить про дострокове погашення заборгованості за кредитом у період з 01.04.2015 р. по 27.05.2015 р. у повному обсязі. Однак, на час проведення перевірки така заборгованість існувала і витрати підприємство фактично не понесло, а відтак у позивача відсутні були підстави для включення спірної суми до витрат.

Суд критично ставиться до доводів представника позивача про віднесення спірної суми до витрат, оскільки п. 138.2 ст. 138 ПКУ вказані витрати визнаються лише на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку таких витрат. В даному випадку первинними документами є платіжні доручення про сплату суми заборгованості, такі платіжні доручення до перевірки та суду не надані через їх відсутність у період проведення перевірки.

З урахуванням встановленого в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», в порушення п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу України, віднесло до складу показників рядку 06.4 Декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» у розмірі 32 596172 грн., як від'ємну курсову різницю, яка виникла у наслідок перерахунку заборгованості по договору про надання фінансових послуг № 05/07 від 11.05.2007 року, укладеному з Закритим акціонерним товариством «Фінансбанк», що призвело до завищення підприємством показника рядку 06.4 Декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати», а отже заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

10 листопада 2015 року.