Справа № 461/14599/13-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Справа № 876/6272/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Сеника Р.П., Попка Я.С.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача 1 по справі: представника Сідловської І.Ю.

позивача 2 по справі: представника Галича П.О.

відповідача 1 по справі: представника Вовк І.В.

відповідача 2 по справі: не з'явився

третьої особи 1 по справі: представника Жуган І.О.

третьої особи 2 по справі: представника ОСОБА_7

третьої особи 3 по справі: представника Мартин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Жек-Агро» на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Жек-Агро», Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи - регіональне відділення Фонду державного майна України у Львівській області, ОСОБА_9, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, товариство з обмеженою відповідальністю «Жек-Агро», Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» звернулися з позовом в суд до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи - регіональне відділення Фонду державного майна України у Львівській області, ОСОБА_9, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради та просили визнати протиправними та скасувати ухвалу Львівської міської ради № 2082 від 07.02.2013 року в частині включення у перелік гуртожитків, які підлягають передачі у власність територіальної громади м. Львова у 2013-2015 роках гуртожитку за адресою: м.Львів, вул.Кримська,26А (праве крило) та віднесення його до державної форми власності, рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 443 від 31.05.2013 року про реєстрацію права комунальної власності на праве крило гуртожитку на вул. Кримській, 26А, та ухвалу Львівської міської ради №3313 від 15.05.2014 року «Про залишення цілісного майнового комплексу на вул. Кримській, 26-а у статусі «гуртожиток» та надання дозволу на приватизацію його житлових та нежитлових (допоміжних) приміщень.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року в справі №461/14599/13а відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням товариством з обмеженою відповідальністю «Жек-Агро» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року в справі №461/14599/13а та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови суддя не в повній мірі з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт додатково зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність у позивачів права власності на спірне крило гуртожитку, оскільки будівництво гуртожитку здійснювалось на пайових засадах із СМУ-8 тресту «Міжміськзв'язокбуд», і одна блок-секція (праве крило) гуртожитку по вул. Кримській, 26А в м. Львові була побудована повністю за кошти міжколгоспного підприємства (організації) «Львівський облміжколгоспбуд», і цей гуртожиток було введено в експлуатацію, то фактично праве крило гуртожитку по вул. Кримській, 26А в м. Львові після введення його в експлуатацію, присвоєння номера - належало на праві колгоспно-кооперативної власності міжколгоспному підприємству «Львівський облміжколгоспбуд», правонаступником якого є Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівагропробуд».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Однак, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення Товариства до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Спір в даній справі виник між юридичною особою, як суб'єктом приватного права та органом місцевого самоврядування, як суб'єктом владних повноважень з приводу оскарження неправомірних рішень органу місцевого самоврядування про передачу гуртожитку по вул. Кримській, 26А в м. Львові у комунальну власність.

Позивачі в цій справі доводять належність їм на праві власності правого крила гуртожитку по вул. Кримській, 26А в м. Львові, а відповідач Львівська міська рада заперечує цей факт та доводить належність цього гуртожитку до державної форми власності.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що між сторонами в цій справі існує спір про право цивільне, а саме належність на праві власності гуртожитку, який не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, так як адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права власності на гуртожиток тій чи іншій особі.

Механізм визнання права власності на той чи інший об'єкт за певним суб'єктом визначений Цивільним кодексом України.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктний склад, суд апеляційної інстанції зазначає, що спірні правовідносини відносяться до компетенції господарського суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене апеляційні вимоги підлягають до частково задоволення, а справа закриттю провадженням.

Керуючись ст.157, ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.4 ч.1 ст.198, ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Жек-Агро» задовольнити частково, постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року скасувати та провадження у справі №461/14599/13а закрити.

Вжиті ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року заходи забезпечення адміністративного позову скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.П. Сеник

Я.С. Попко

Повний текст виготовлено 06.11.2015 року