Справа № 826/17240/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м.Київ К/800/11170/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Васильченко Н.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015року

у справі №826/17240/14

за позовом до проТовариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" (далі по тексту Інформаційно-консультаційний центр) звернулось до суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг (далі по тексту Національна комісія), яким просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг від 03 жовтня 2014 року №36/16-4ФК.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з доведеності Інформаційно-консультаційним центром своїх вимог. Враховуючи, що позивача було виключено з Державного реєстру фінансових установ, Національна комісія мала ухвалити постанову про закриття провадження у справі про правопорушення, відповідно до вимог Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг від 20 листопада 2012 року №2319 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за N 2112/22424 (далі по тексту Положення №2319).

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Національна комісія звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою та, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Національною комісією 19 червня 2014 року прийнято Розпорядження № 1913 про застосування заходів впливу до позивача та зобов'язано його усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушення з наданням підтверджуючих документів у термін 27.07.2014р.

В зв'язку не виконанням вимог вищезазначеного розпорядження відповідачем складено акт про правопорушення від 11 вересня 2014 року №54/16-4-АП.

За результатами розгляду справи про порушення законів та нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг Національною комісією 03 жовтня 2014 року прийнято постанову № 36/16-4ФК про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, якою до Інформаційно-консультаційного центру застосовано штрафну в розмірі 17 000 грн.

За приписами статті 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року № 2664-III, у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно ч.2 статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Відповідно до підпункту 4.4 Положення №2319, справу про правопорушення не може бути порушено, а наявна в провадженні справа про правопорушення підлягає закриттю в разі прийняття на дату розгляду справи про правопорушення рішення Нацкомфінпослуг про виключення інформації про особу з Державного реєстру фінансових установ або з відповідних реєстрів та переліків, що ведуться Нацкомфінпослуг.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням відповідача від 23 вересня 2014року №2763 виключено інформацію про Інформаційно-консультаційний центр з Державного реєстру фінансових установ та анулювано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи та додаток до нього.

Враховуючи, що підпунктом 4.4 Положення №2319 визначено обов'язок закриття провадження у справі про правопорушення в разі прийняття на дату розгляду справи рішення про виключення інформації про особу з Державного реєстру фінансових установ або з відповідних реєстрів та переліків, то оскаржена постанова про застосування до позивача штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 03 жовтня 2014 року № 36/16-4ФК є незаконною.

В касаційній скарзі Національна комісія звертає увагу суду, що виключення товариства з Державного реєстру фінансових установ не звільняє від відповідальності за вчинене правопорушення до такого виключення. Наявність чи відсутність не впливає на застосування заходів впливу. Це підтверджується частиною першою статті 43 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг».

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

У відповідності до статті 43 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", проведення операцій на ринках фінансових послуг, для яких законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації тягне за собою накладення на посадову особу штрафу в розмірі від 100 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірних відомостей національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, тягне за собою накладення на посадову особу штрафу в розмірі від 50 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, тягне за собою накладення на посадову особу штрафу в розмірі від 20 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Протоколи про вчинення правопорушення складаються посадовими особами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в разі виявлення ними відповідних правопорушень.

Адміністративні стягнення за правопорушення, передбачені частинами першою - третьою цієї статті, накладаються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, або її територіальними управліннями. Від імені національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення мають голова, інші члени комісії, а також уповноважені національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, посадові особи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою цієї статті, здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Системно аналізуючи положення статті 43 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", суд касаційної інстанції дійшов висновку, що в жодній з частин вказаної статті не містяться положення про неможливість звільнення учасника ринку фінансових послуг від відповідальності за вчинення правопорушення у сфері ринків фінансових послуг до виключення інформації про нього з Державного реєстру фінансових установ або з відповідних реєстрів та переліків, що ведуться Нацкомфінпослуг.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг - відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015року у справі №826/17240/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: