Справа № 2-а-24/10
Суддя: Спринчук В. В.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а 24/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вінницький районний суд Вінницької області

м. Вінниця, вул. Вінніченка, 29, 21009, (0432) 61-82-86

09 березня 2010 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Спринчука В.В.,

при секретарі Яровій О.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої допомоги на оздоровлення та одноразову компенсацію інваліду третьої групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, -

в с т а н о в и в :

До Вінницького районного суду звернувся ОСОБА_2 з вимогами до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої допомоги на оздоровлення та одноразову компенсацію інваліду ІІІ-ї групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позовна заява мотивована тим, що в зв`язку із захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, позивач являється інвалідом ІІІ ї групи, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І-ї категорії.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії, інвалідам ІІІ-ї групи виплачується допомога на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат.

Однак, в 2006-2008р.р. допомога на оздоровлення позивачу виплачена в розмірі по 90 грн. за кожний рік.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону від 06.06.1996 року № 230/96 ВР інвалідам третьої групи, які були учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС встановлена в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, в зв`язку з чим позивачу нарахована одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 189 грн. 60 коп.

Позивач вважає, що такий розмір є неправильним, оскільки Постанова КМУ є підзаконним актом і не повинна суперечити ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того згідно ст.67 даного Закону конкретні розміри компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зростання мінімальної заробітної плати.

З дня прийняття Постанови КМУ №836 від 26 липня 1996р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати неодноразово підвищувався.

Крім того, компенсації, право на які передбачено законом, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня ( ст.48 Конституції України), звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Таким чином, за 2006 рік відповідач не доплатив позивачу допомогу на оздоровлення в сумі 1510 грн. (400х4) 90 грн.;

за 2007 рік розмір недоплаченої допомоги на оздоровлення складає 1750 грн. ( 460x4)

-90 грн.;

за 2008 рік - 2330грн. ( 605 х 4) 90 грн.

Відповідач не виплатив позивачу допомогу на оздоровлення в повному розмірі станом на грудень кожного року, тому для розрахунку недоплаченої допомоги позивачем береться заробітна плата станом на грудень відповідного року.

Відповідно, компенсації внаслідок погіршення стану здоров`я, позивачу не виплачена у розмірі 13610,40грн. (13 800 (30х460 грн.) - 189 грн. 60 коп.)

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не зявились, надали суду письмову заяву, в якій вимоги позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої допомоги на оздоровлення підтримують, просять їх задоволити, позовні вимоги в частині стягнення одноразової компенсації, як інваліду ІІІ-ї групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку по ліквідації наслідків ЧАЕС залишити без розгляду, справу розглянути у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, вказав на безпідставність предявлених позивачем вимог, крім того позивачем пропущено строки звернення до суду.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення серії А № 127783 від 07.05.2001 року, ОСОБА_2 являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І-ї категорії (а.с. 4).

Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 001053 від 01.07.2007 року позивачу, в зв`язку із захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановлена ІІІ-я група інвалідності (а.с.5).

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації № 2045 від 19.10.2009 року, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії з 27.11.2002 року та отримує компенсації та допомоги, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення виплачена в таких розмірах: 2006 рік не виплачувалася /з заявою не звертався/; 2007 рік 90 грн.; 2008 рік 90 грн., одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи управлінням не виплачувалася (а.с. 15).

Компенсації, право на які передбачено законом, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня (ст. 48 Конституції України), звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Рішенням від 22.05.2008 року Конституційного суду України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.67 розділу 1, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22,24-34 підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», та пункту 3 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний Бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Положення Закону України «Про Державний Бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вищевказані положення, на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, втратили чинність 22 травня 2008 року.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії, інвалідам ІІІ-ї групи виплачується допомога на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 605 грн.

Таким чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 330 грн. /605х4-90=2330/.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи наявні в справі письмові докази, зважаючи на характер спірних правовідносин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню лише в частині недоплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Відмовляючи в частині вимог позивача суд виходить з того, що відповідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Рішення Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, на яке посилається позивач, оприлюднене в засобах масової інформації 10.07.2007 року /вісник Конституційного суду України/, 27.07.2007 року /вісник України/, тому перебіг строку на звернення до адміністративного суду, для позивача починається від дня коли він міг дізнатись про порушення своїх прав, свобод, чи інтересів, яким є зазначена вище дата оприлюднення.

Крім того, ОСОБА_2 в 2007 році звертався до Вінницького районного суду з вимогами до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої допомоги на оздоровлення та одноразову компенсацію інваліду третьої групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується ухвалою Вінницького районного суду від 22.10.2007 року.

Належних доказів в підтвердження причин пропуску строку звернення до суду, які б могли бути визнані судом як поважні, позивачем не надано та про них не заявлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення недоплаченої одноразової компенсації, як інваліду третьої групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 138, 158-163, 167, 99, 100 КАС України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації - протиправними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 недоплачену допомогу на оздоровлення в сумі 2 330 (дві тисячі триста тридцять) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової компенсації, як інваліду третьої групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС залишити без розгляду.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Суддя: /підпис/

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: