Справа № 2а/1970/2270/12
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року м. Київ К/800/56166/13

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області

на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.06.2012 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 року

у справі № 2-а/1970/2270/12

за позовом Садівницького товариства «Вишневий сад»

до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Садівницьке товариство «Вишневий сад» звернулось до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.06.2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Голови комісії з проведення реорганізації Тернопільської ОДПІ, першого заступника начальника Тернопільської ОДПІ від 14.03.2012 року №1122 «Про проведення фактичної перевірки» Садівницького товариства «Вишневий сад». Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції від 29.03.2012 року №.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 10.03.2015 року замінено Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Тернопільської області Державної податкової служби правонаступником - Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській області.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі наказу Голови комісії з проведення реорганізації Тернопільської ОДПІ, першого заступника начальника Тернопільської ОДПІ від 14.03.2012 року №1122, прийнятого на підставі пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, податковим органом проведено фактичну перевірку СТ «Вишневий сад» щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів свідоцтв, за результатами якої складено акт від 20.03.2012 року, яким встановлено порушення п. 7.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637, в результаті чого проведено погашення авансових звітів підзвітними особами без наявності достовірних оригіналів підтвердних документів, які б засвідчували сплату готівкових (підзвітних) коштів вказаними працівниками при виконанні ними цивільно-правових дій за дорученням товариства, на суму 10 040, 85 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.03.2012 року № , яким до СТ «Вишневий сад» застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10 040, 85 грн.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку щодо незаконності проведення відповідної перевірки, та, як наслідок, безпідставності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

В силу пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Таким чином, аналіз наведеної норми закону дає підстави вважати, що єдиною підставою для проведення фактичної перевірки платника податків за зверненням фізичної особи є обставина, визначена пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, а саме: коли надходить письмове звернення покупця (споживача), оформлене відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою проведення вказаної перевірки була заява громадянки ОСОБА_4, яка надійшла на адресу ГВ ПМ Тернопільської ОДПІ та зареєстрована в книзі обліку інформації про злочин 16.02.2012 року за №11.

Однак будь-які докази того, що вказана особа є споживачем (покупцем дотримувачем послуг) по відношенню до СТ «Вишневий сад» в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а також докази того, що громадянка ОСОБА_4 є членом СТ «Вишневий сад», та відповідно, вносила в касу товариства членські внески чи будь-які інші кошти - відсутні та під час розгляду справи відповідачем не надані.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи те, що під час розгляду даної справи відповідачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості та об'єктивності висновку про необхідність проведення фактичної перевірки СТ «Вишневий сад» з підстав, визначених п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, а також отримання тієї податкової інформації, яка, доказує наявність документально підтверджених фактів можливого порушення відповідачем вимог законодавства, отримання якої, в свою чергу, є однією із виключних обставин, за яких здійснюється призначення фактичної перевірки у відповідності до норм ст. 80 Податкового кодексу України, є підстави для висновку про протиправність оскаржуваного наказу про проведення перевірки, та, як наслідок, неправомірності прийняття податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками відповідної перевірки.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області відхилити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.06.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 року у справі № 2-а/1970/2270/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук