Справа № 2-А-1473/10
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" квітня 2011 р. Справа № 2-А-1473/10

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Мацького Є.М.

ОСОБА_1,

< Поле для текста >

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "29" грудня 2010 р. у справі № 2-А-1473/10 за позовом ОСОБА_2 < ОСОБА_1 > до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області про визнання дій неправомірними , зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 08 листопада 2010 року звернувся до суду з позовом про визнання неправомірною відмову УПФУ в Богунському районі м. Житомира, зобов"язання нарахувати пенсію по ІІІ групі інвалідності згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зробити перерахунок пенсії по ІІІ групі інвалідності з 27.08.2010 року по день прийняття судом відповідного рішення .

Постановою Богунського районного суду від 29 грудня 2010 року, позов задоволено, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної основної та додаткової пенсії у розмірах менших, ніж визначено ст. 50, ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 27.08.2010 року.

Зобов"язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачену ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі шести мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 50 процентів мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за період з 27 серпня 2010 року по 29 грудня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в частині нарахування та виплати основної пенсії за ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" по ІІІ групі інвалідності в подальшому. Зазначив також, що з позовом про перерахунок додаткової пенсії передбаченої ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не звертався.

Дослідивши за матеріалами справи наведені у скаргах доводи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та щодо часткового задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, позивач, є пенсіонером, має 3-ю групу інвалідності, що пов"язана з Чорнобильською катастрофою, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У статті 49 Закону N 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті 54 цього Закону, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3-ї групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

При розрахунку державної пенсії, передбаченої статтею 54 Закону N 796-XII, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом N 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.08 року N654 та постанови №530 від 28.05.2008 року, тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796 Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз"яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Зазначеними постановами, всупереч вимогам Закону N 796-XII (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів на фінансування виплат в порядку статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів ОСОБА_3 для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Богунський районний суд м. Житомира правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права щодо позовних вимог в частині ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом із тим суд першої інстанції не вирішив питання щодо позовних вимог позивача про зобов"язання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати основну пенсію за ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорені права. На момент звернення позивача до суду факт порушення його оспорюваного права в майбутньому відсутній.

Позовні вимоги в цій частині безпідставні та задоволенню не підлягають.

Тому колегія суддів в задоволенні позовних вимог позивача в цій частині відмовляє

Натомість суд першої інстанції вирішив питання щодо позовних вимог, які позивачем не заявлялись: зобов"язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачену ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

< ОСОБА_1 >

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 29.12.2010 року в частині визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії у розмірах менших, ніж визначено ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов"язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачену ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 27 серпня 2010 року по 29 грудня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомирі про зобов"язання нараховувати та в подальшому виплачувати йому пенсію згідно ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відмовити.

В решті постанову суду залишити без змін

< ОСОБА_1 >

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: Є.М. Мацький

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області вул. Перемоги, 55,м.Житомир,10003

< ОСОБА_1 >