Справа № 761/29785/14-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
03 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді Безименної Н.В.,
суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.
за участю секретаря Авраменко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, третя особа: Комунальне підприємсво "Київпастранс" автобусний парк № 3 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в Шевченківський районний суд м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, третя особа: Комунальне підприємсво "Київпастранс" автобусний парк № 3, в якому просив:
визнати протиправними дії та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва щодо відмови гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження;
зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва здійснити гр. ОСОБА_1 з 23.06.2014 перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, врахувавши заробітну плату за роботу в населених пунктах зони відчуження згідно Довідки №427 від 21.11.2003 про заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження, яка видана Автобусним парком №3 Комунального підприємства "Київпастранс".
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження;
зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва здійснити ОСОБА_1 з 23.06.2014 перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, врахувавши заробітну плату за роботу в населених пунктах зони відчуження згідно довідки №427 від 21.11.2003 про заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження, яка видана Автобусним парком №3 Комунального підприємства "Київпастранс".(а.с. 58-59).
Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що надані позивачем документи не надають можливості зробити обґрунтований висновок щодо кількості годин відпрацьованих в зоні відчуження, а тому провести перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, заподіяних здоров`ю за період роботи в зоні відчуження немає законних підстав.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року визнано нечинною та провадження у справі закрито (а.с. 84).
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 вересня 2015 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року скасовано та справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (а.с.104-106).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову залишити без змін.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення та виписки із акта огляду МСЕК серії НОМЕР_1 (а.с. 4, 28).
23 червня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду ІІ групи, захворювання якого пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі довідки виданої Автобусним парком № 3 Комунального підприємства «Київпастранс» від 21.11.2003 № 427 про заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження (а.с.6).
Листом від 22.07.2014 № Л-252/09 Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва відмовило позивачу в перерахунку пенсії, оскільки з наданих позивачем документів неможливо зробити висновок щодо кількості годин, відпрацьованих в зоні відчуження, а тому провести перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, заподіяних здоров`ю за період роботи в зоні відчуження немає законних підстав.
Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Умови призначення і виплати пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді:
а) державні пенсії;
б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року в зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 5 років.
Згідно з статтею 15 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами. Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на території радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військоматами).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Згідно ч. 5 ст. 54 Закону порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Для розрахунку пенсії по інвалідності, виходячи із заробітку за роботу в зоні відчуження, необхідно надати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, первинні документи того періоду, які підтверджують дану роботу та отриману заробітну плату.
З матеріалів справи вбачається, що Наказом від 01 травня 1986 року № 205 «Про виконання особливо важливих завдань» зобов`язано організувати, провести інструктаж і командирувати водіїв в кількості 20 чоловік, у тому числі позивача, для евакуації населення м. Чорнобиля (а.с. 31), що також підтверджується випискою з наказу № 205 від 01 травня 1986 року (а.с. 86).
Як вбачається з довідки КП «Київпастранс» № 45-к від 13 листопада 2014 року ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах згідно зі списком №1, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 з 02.05.1986 по 02.05.1986 (а.с. 25).
Крім того, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року, встановлено, що позивач працював в зоні відчуження в період з 02.05.1986 по 03.09.1986, заробітна плата за роботу в зоні відчуження може бути за його бажанням обчислена відповідно до абзацу 8 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 523 від 30.05.1997 та зазначено, що згідно маршрутного листа він виконував роботи по евакуації населення з 10-ти кілометрової зони ЧАЕС, а саме: 02.05.1986 22 год., 03.05.1986 22 год., 05.05.1986 8 год., 06.05.1986 8 год. (а.с. 47-50, 51-54).
Згідно ст.. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність відмови відповідача у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки №427 від 21.11.2003 про заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження, яка видана Автобусним парком №3 Комунального підприємства "Київпастранс".
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги та для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва - залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 09 листопада 2015 року.

Головуючий: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.