Справа № 822/5413/15
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5413/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ТОВ "ТК "Буг" до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_6 ГРУП", про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

4 вересня 2015 року ТОВ "ТК "Буг" звернулося до суду з позовною заявою №145 від 04.09.2015 року до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якій, посилаючись на порушення відповідачем вимог ПК України та його прав, просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.08.2015 року №/957.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, покликаючись на ті ж докази, що у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, про що надав письмові заперечення без реєстраційного номера від 07.10.2015 року та письмові пояснення без реєстраційного номера від 13.10.2015 року, які підтвердив у суді.

Представник третьої особи до суду не з'явився, однак надіслав до суду клопотання №12/10/15 від 12.10.2015 року, в якому просить розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що повністю підтримує доводи позивача.

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно п.73.3 ст.73 ПК України, письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Відповідач, керуючись п.20.1.2, 20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.72.1 ст.72, п.73.5 ст.73 ПК України, направляв 2-ва запити позивачу за №1837/10/15-1 від 29.01.2015 року і №12209/10/15/1 від 05.06.2015 року на які отримав відповіді ( стор. 12 - 15 справи т.1).

Згідно з наказом №2386 від 13.07.2015 року "Про проведення документальної позапланової невиїздної перевірки ТОВ "ТК "Буг" ()", відповідно до ст. ст.75, 79 ПК України з урахуванням вимог ст.78, 79 ПК України стверджено, що ТОВ "ТК "Буг" на запити №1837/10/15-1 від 29.01.2015 року і №12209/10/15/1 від 05.06.2015 року документальне підтвердження операцій із рядом контрагентів не надав у повному обсязі і наказано провести документальну позапланову невиїздну перевірку ТОВ "ТК "Буг" в тому числі щодо підтвердження господарських операцій з ТОВ "ОСОБА_6 ГРУП" ( стор. 16 справи т.1).

Відповідно до п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, відповідач не законно призначив документальну позапланову невиїздну перевірку ТОВ "ТК "Буг", адже не було підстав, які визначені ст.78 ПК України. При цьому, позивач не міг скористатися своїм правом недопуску податкового органу до перевірки, адже перевірка була невиїздна, але позивач реалізував своє право на оскарження податкового повідомлення рішення, яке є предметом цього судового розгляду.

Відповідачем проведено перевірку позивача і складено ОСОБА_1 № 3099/225-03/32601032 від 05.08.2015 року "Про результати документальної позапланової не виїзної перевірки ТОВ "ТК "Буг" () з питань документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "ОСОБА_6 ГРУП" (), ДП "АДІДАС-УКРАЇНА" (), ПАТ "МУЛЬТІПЛЕКС-ХОЛДИНГ" (), ПРАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОЕКТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР" (), ТОВ "АДОМАР" (), ТОВ "АПТЕКАРЬ" (), ТОВ "КАРІ УКРАЇНА" (), ТОВ "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ТРЦ ОАЗИС" (), ТОВ "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "ЕЛЬДОРАДО" ( ), ТОВ "МТІ" ( ), ТОВ "СЕНДІ ПАРК" ( ), ТОВ "СМАЙЛСІТІ" ( ), ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД" () за листопад 2014 року та березень 2015 року їх реальності та повноти відображення в обліку (далі - ОСОБА_1 від 05.08.2015 року) ( стор. 24 - 67 справи т.1).

Відповідно до висновку ОСОБА_1 від 05.08.2015 року, встановлено порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість за підсумками листопада 2014 року на загальну суму 1103826 гривень ( стор. 67 справи т.1).

На підставі ОСОБА_1 від 05.08.2015 року, прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми "Р" №/957 від 26.08.2015 року яким, згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п.123.1 ст.123 та відповідно до п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 ПК України, встановлено порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1 ст.201 ПК України в зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1103826 грн., а також нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 275957 грн. ( стор. 78 справи т.1).

Відповідно п.1.1 Договору підряду № 5-С від 1 жовтня 2014 року, укладеного між ТОВ "ТК "Буг" (Замовник) та ТОВ "ОСОБА_6 ГРУП" (Підрядник), підрядник забезпечує виконання ремонтно-будівельних робіт на об'єкті: Торгівельно-розважальний центр «Оазис» в м. Хмельницькому, вул. Маршала Рибалка, 2-а. Згідно п.1.2 цього правочину, перелік видів та об'ємів робіт, їх вартість, включає в себе вартість матеріалів, враховані кошторисами (Додатками №1,2,3,4,5,6,7), які є невід'ємною частиною даного договору (стор. 79 - 101 справи т.1).

Доказів недійсності вищезгаданого Договору підряду № 5-С від 1 жовтня 2014 року, які визначено главою 16 параграф 2 ЦК України, відповідач суду не надав і таких не встановив суд.

Позивачем також, надано суду акти здачі-приймання робіт, податкові накладні, довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати, на підтвердження реальності операцій по правочину з ТОВ "ОСОБА_6 ГРУП" ( стор. 114 - 208 справи т.1).

ТОВ "ОСОБА_6 ГРУП" має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії АЕ №526414 від 17.09.2014 року, яка дійсна до 08.09.2017 року ( стор. 112 справи) і відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 21.09.2015 року, має види діяльності: 42.99 Будівництво інших споруд, 43.11 Знесення, 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчинку, 43.13 Розвідувальне буріння, 43.21 Електромонтажні роботи, 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи, 43.31 Штукатурні роботи, 43.32 Установлення столярних виробів, 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін, 43.34 Малярні роботи та скління, 43.39 Інші роботи із завершення будівництва, 43.91 Покрівельні роботи, 43.39 Інші спеціалізовані будівельні роботи, 41.10 Організація будівництва будівель, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель ( стор. 241 - 242 справи т.1).

Отже, з урахуванням вищенаведеного, спростовуються доводи податкового органу про нереальність і непідтвердженість операцій позивача по правочину з ТОВ "ОСОБА_6 ГРУП", який має відповідні види діяльності і виконав ремонтно-будівельні роботи для ТОВ "ТК "Буг", що підтверджено в тому числі додатками до Договору підряду № 5-С від 1 жовтня 2014 року.

Крім цього, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, у пункті 23 зазначив, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Тобто, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Отже, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини мають в Україні значення джерела права. Крім цього, ч.2 ст.8 КАС України вимагає врахування практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні справ.

Також, відповідно до правової позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, встановлено, що законодавством України не передбачено обов'язок суб'єкта господарювання здійснювати контроль за дотриманням закону іншими платниками податків. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Порушення одним з постачальників товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання податкових певних вимог податкового законодавства та правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту. Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операцій з придбання товару не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів-постачальників. Лише встановлення в ході судового розгляду на підставі належних доказів факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або факту його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх доказах, які одержані з дотриманням закону.

Згідно пунктів 36.1, 36.5 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п. 44.1 ст. 44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 ПК України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Пунктами 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України, встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Згідно частин 1 - 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову не довів що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задовольняється.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ПК України, ЦК України і ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 94, 98-99, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов №145 від 04.09.2015 року задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення №/957 від 26.08.2015 року.

Стягнути на користь ТОВ "ТК "Буг" судовий збір у розмірі 20696,75 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлено 19.10.2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1