Справа № 804/11825/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ніколайчук С.В., одноособово розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" про стягнення заборгованості, -
Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області (далі УПФУ в Дніпропетровському районі, позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" (далі ТОВ "Лан", відповідач), в якому просить стягнути з ТОВ "Лан" на користь позивача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колишнім працівникам ТОВ «Лан», нарахованих в липні-серпні 2015 р. в розмірі 6004,50грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за липень-серпень 2015 р. в розмірі 6004,50грн.., призначених відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Оскільки заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст.183-2 КАС України позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду ні заперечень на позов, ні заяви про визнання позову, про відкриття провадження у цій справі та розгляд її у скороченому провадженні повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.35 КАС України.
Пунктом 4 ч.1 ст.183-2 КАС України визначено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.
Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно до п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, працювали громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідач має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період липень-серепнь 2015 р. в розмірі 6004,50грн. Зазначені розрахунки були направлені на адресу відповідача засобами поштового звязку та отримані підприємством , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правовідносини, пов'язані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються Конституцією України, Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1.
З 01 січня 2011 р. набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 р. № 2464 - VI, яким внесено зміни до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення".
Разом з цим, положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які врегульовують питання обов'язку підприємств відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", не змінено.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України" від 17.02.2000 р. № 1461-III порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено. А саме - норму, що регулювала дане питання у ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".
Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", передбачено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачені ст. 1 цього Закону, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених ст. 4 цього Закону, що визначається у відсотковому відношенні до об'єкта оподаткування, який передбачений ст. 2 цього Закону.
Зокрема, у відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.
Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663 (далі - Інструкція).
У відповідності до зазначеної Інструкції, плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).
Відповідно до п. п. 6.1 п. 6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Підпунктом 6.4. п. 6 Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного р. та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
У відповідності до п. п. 6. 7. п. 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тобто діяв зазначений вище порядок відшкодування.
З огляду на викладені норми законодавчих актів відповідач як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний сплачувати Пенсійному фонду збір у 100 % розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто відшкодувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача, у повному розмірі.
Судом встановлено, що у відповідача працювали особи, яким призначена пільгова пенсія відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в загальній сумі 6004,50 грн., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та на доставку пільгових пенсій, довідкою-розрахунком позивача.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не відповідно до п. "б" ст. 13 вищезазначеного Закону, який передбачає право призначення пенсії за віком на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до вимог пункту "ж" статті 13 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро та більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1992 р. N 244 установлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.
У випадку з жінками, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, при призначені пенсій за віком на пільгових умовах законодавцем вимог до стажу роботи, посади та віку жінки не встановлюється, достатньо наявності певної кількості дітей до 14-річного віку та щоб жінка на день призначення пенсії була зайнята на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві.
Крім того, пункт "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачає проведення атестації робочого місця.
Стосовно призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2, судом встановлено, що останній було призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не відповідно до пункту "д" ст. 13 вищезазначеного Закону, який передбачає, що жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування (про що було зазначено відповідачем).
Наведеними вище положеннями законодавства (п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п. 1 Порядку призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей) передбачено, що пенсія за вказаним пунктом призначається незалежно від трудового стажу, визначено дві обов'язкових умови для призначення пенсій зазначеній категорії громадян: на момент звернення за призначенням даної пільгової пенсії жінка повинна працювати в сільськогосподарському виробництві, а також вона повинна виховати п'ятеро та більше дітей до 14 років.
Крім того, пункт "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачає атестації робочого місця.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якого трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, а не відповідно до пунктів "а" та "б" ст. 13 вищезазначеного Закону, які передбачають атестацію робочих місць.
Посада тракториста-машиніста, яку займав ОСОБА_3, не входить в перелік виробництв, робіт, професій, посад і показників списка № 1 та списка № 2, тому і призначення пільгової пенсії трактористам-машиністам здійснюється згідно п. "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який не передбачає проведення атестації робочого місця.
Пунктом 4 Роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 7 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" передбачено, що при зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.
В матеріалах справи міститься довідка № 137 від 12.09.2014 р., видана ОСОБА_3 ТОВ "Лан" за встановленою формою, в тому, що він працював з 01.04.2000 р. по 04.01.2000 р., з 30.03.2006 р. по 03.11.2006 р., з 20.03.2007 р. по 27.10.2008 р. трактористом-машиністом у ТОВ "Лан" і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного періоду в рослинництві. Також в цій довідці вказано: "зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Дана довідка підписана директором та головним бухгалтером ТОВ "Лан" та скріплена печаткою підприємства.
З матеріалів справи вбачається, що сума витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за пунктами "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період липень-серпень 2015 р. в розмірі 6004,50грн. відповідачем не сплачена.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_5