Справа № 1399/12/2070
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2012-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"03" квітня 2012 р. Справа № 2а-1399/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Скляр Є.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла"
до Індустріальної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" (далі по тексту позивач, ПрАТ «ТЦРП») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Орджонікіздевському районі міста Харкова (далі по тексту ДПІ у Орджонікідзевському районі), правонаступником якого є Індустріальна міжрайонна державна податкова інспекція м. Харкова Харківської області Державної податкової служби (далі по тексту відповідач, Індустріальна МДПІ), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 05.12.2011 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання ПрАТ «ТЦРП»з податку на додану вартість в сумі 110664, 00 грн., в тому числі 73776, 00 грн. за основним платежем та 36888, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ДПІ у Орджонікідзевському районі здійснило документальну позапланову виїзну переві рку ПрАТ «ТЦРП»за результатами якої було складено акт від 25.11.2011 р. № 2323/2330/14085922 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ТЦРП», з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання»() за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року»(далі по тексту - Акт перевірки).

Як вказує позивач, в акті перевірки незаконно та безпідставно зроблено висновки про порушення з боку позивача ст. 198, ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 р., внаслідок чого встановлено заниження ПДВ у серпні 2011 р. у сумі 73776, 00 грн. та винесено податкове повідомлення - рішення від 05.12.2011 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання ПрАТ «ТЦРП»з податку на додану вартість в сумі 110664, 00 грн., в тому числі 73776, 00 грн. за основним платежем та 36888, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважає, що висновки акту перевірки, на підставі якого було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, про непідтвердженість реальності здійснення операцій між позивачем та ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання»(далі по тексту ТОВ «НВО «ХЗСЗЕ») у серпні 2011 року є протиправними через те, що реальність укладених угод та настання правових наслідків від їх здійснення підтверджується первинними та бухгалтерськими документами. Відповідач письмових заперечень до суду не надав, незважаючи на те, що судом відповідачу за його клопотанням надавався час для їх підготовки та подачі їх до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Справа до розгляду у відкритому судовому засіданні призначалася неодноразово.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с. 110), в судове засідання без поважних причин не зявився, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за відсутністю його представника до суду не надсилав.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому суд визнає можливим справу розглянути без участі в судовому засіданні представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вказано в акті перевірки позивач зареєстрований виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Харкова (Свідоцтво про державну реєстрацію від 10.06.2004 року № 26488128Ю0026443) (а.с. 10), включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 12881090, виданої станом на 27.01.2012 р. (а.с. 60- 64) та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, що також підтверджується копією свідоцтва № 200006653 про реєстрацію платника податку на додану вартість від 21.01.2002 р. (а.с. 68), ідентифікаційний код підприємства 14085922, місцезнаходження - 61172, м. Харків, вул. Роганська, б. 155.

Позивач для здійснення власної господарської діяльності має у власності, а також орендує обєкти нерухомого майна, що підтверджується актом перевірки від 25.11.2011 р. № 2323/2330/14085922 (а.с. 10) де вказано, що у періоді, що перевіряється, ПрАТ «ТЦРП»використовував у своїй діяльності наступні офісні (торговельні, складські) приміщення:

- договір оренди цілісного майнового комплексу № 1219 від 24.06.2005 р., укладений з територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області від імені якої Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна, ПрАТ «ТЦРП»орендує цілісний майновий комплекс, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова у строкове платне користування нежитлові будівлі літ. «Б-1», площею 0,2-2, літ. «Г-1»площею 16,0 м2, нежитлове приміщення № 1 в літ. «Д-1», площею 100,8 м2, нежитлове приміщення першого поверху № 1-14,2а, 18-27, другого поверху № 1-10, 3а, 12-29, 31-42, третього поверху № 1-8, 3а, четвертого поверху площею 2754,7 м2 (загальною площею 3031,7 м2) за адресою: Харків вул. Роганська, 155. Термін дії договору до 24.06.2012 р. Орендна плата складає 5% від вартості об'єкту;

договором про внесення змін № 1 від 17.03.2008р. змінено орендну плату, яка складає 10% від вартості об'єкту;

договір № 1220 від 24.06.2005 р., укладений з Територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області від імені якої діє Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна, ПрАТ «ТЦРП»орендує цілісний майновий комплекс - нежитлова будівля літ. «А», площею 616,7 м2 за адресою: м. Харків вул. Пастера Луї, 0-А та нежитлову будівлю літ. «А-2», площею 711, 9 м2 за адресою: м. Харків вул.3убарєва, 27-А. Цілісний майновий комплекс передається з метою виробництва теплоенергії для промислових підприємств та населення. Орендна плата складає 5% від вартості об'єкту. Термін дії договору до 24.06.2018р.;

договором про внесення змін № 1 від 17.03.2008 р. змінено орендну плату, яка складає 10% від вартості об'єкту.

- договір № 394 від 20.12.2006 р., укладений з Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна, ПрАТ «ТЦРП»орендує нежитлове приміщення площею 5,6 м2 за адресою: м. Харків вул. Грицевця, 29 літ."В-2" під офіс та підсобні приміщення. Орендна плата складає 8% та 5% від вартості об'єкту. Термін дії договору до 20.12.2008 р.;

- договором про внесення змін № 7 без дати пролонговано дію договору до 20.12.2010 р.;

-договором про внесення змін № 9 від 26.01.2010 р. змінено орендну плату,

5% від вартості об'єкту.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 02.10.2009 р., укладеного з ТОВ «Інфо Віт», ПрАТ «ТЦРП»придбано нежитлову будівлю літ. «В-1», площею 281,4 кв.м. за адресою: м. Харків вул. Роганська, 184, вартістю 140000,0 грн. (в т.ч. ПДВ - 23333, 34 грн.) (а.с. 10).

З використанням нерухомого майна ПрАТ «ТЦРП»веде власну господарську діяльність. Тобто, позивач відповідає ознакам підприємства та здійснює систематичну комерційну діяльність.

Відповідно до ч. 1 статті 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

ДПІ у Орджонікідзевському р-ні було здійснено документальну позапланову виїзну переві рку ПрАТ «ТЦРП»за результатами якої було складено акт від 25.11.2011 р. № 2323/2330/14085922 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ТЦРП», з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання»() за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року»(а.с. 9-25).

Актом перевірки встановлено виявлені порушення з боку позивача ст. 198, ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 р., внаслідок чого встановлено заниження ПДВ у серпні 2011 р. у сумі 73776, 00 грн.

Позивач, не погодившись із висновками акту перевірки 01.12.2011 р., направив на адресу відповідача заперечення до акту перевірки (а.с. 27-28), за результатами розгляду яких, відповідач залишив без змін висновки акту перевірки, про що направив лист про надання відповіді від 02.12.2011 р. № 8182/10/23-310 (а.с. 29-32).

На підставі висновків акту перевірки ДПІ у Орджонікідзевському р-ні було винесено податкове повідомлення-рішення від 05 груд ня 2011 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання приватному акціо нерному товариству «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла»за платежем податок на додану вартість в сумі 110664, 00 грн., в тому числі 73766, 00 грн. за основним платежем та 36888, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (далі по тексту податкове повідомлення-рішення)(а.с. 26).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, подавши скаргу до ДПА у Харківській області (а.с. 33-34), за результатами розгляду якої оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 35-37).

Крім того, скаргу на це податкове повідомлення-рішення було подано також до Державної податкової служби України (а.с. 38-39). За ре зультатами розгляду цієї скарги оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 40-42).

Судом встановлено, що між ПрАТ «ТЦРП»(покупець) та ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання» (продавець) було укладено договір від 04.07.2010 р. № СЗ0407, згідно з п. 1.1. якого продавець зобовязується передавати (постачати) у погоджені сторонами строки, а покупець зобовязується приймати та оплачувати товар згідно специфікацій до цього договору, які є його додатками та є його невідємною частиною (а.с. 44-46).

Відповідно до п. 3.1. вищевказаного договору постачання товару відбувається продавцем на умовах погоджених сторонами та зазначених у підписаних сторонами специфікаціх.

19.08.2011 р. сторонами було підписано специфікацію № 2 до договору від 04.07.2010 р. № СЗ0407 в яких вказано, що продавець продає, а покупець купує наступний товар - датчики тиску пєзоелектричні (коробок). За цією специфікацією ціна товару з ПДВ становить 442656, 00 грн. Умови постачання м. Харків, пр-т Московський, 281 (адреса продавця) (а.с. 96).

Факт передачі товару підтверджується видаткова накладною від 19.08.2011 р. №РН-0000104 на суму 442656,00 грн., в т.ч. ПДВ 73776, 00 грн. (а.с. 47).

Крім того, факт отримання товару підтверджується наданими позивачем реєстрами документів (довіреності) за 18.08.2011 по 18.08.2011(а.с. 101).

На реалізовані партії товарів продавцем покупцеві було видано податкову накладну № 7 від 19.08.2011 р. (а.с. 48), що також підтверджується копією реєстру виданих та отриманих податкових накладних (а.с. 97-99).

Розрахунки між сторонами договору було проведено у шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання», що підтверджується копією платіжних доручень №№ 1403 від 03.08.2011 р. (а.с. 82) та 1389 від 02.08.2011 р. (а.с. 83).

До суду також було надано копії сертифікатів відповідності серії ДІ та серії ВВ терміном дії з 16.11.2010 р. по 15.11.2012 р., згідно з якими виробником продукції датчиків тиску пєзоелектричних є ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання»(а.с. 102-103).

ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання»суму ПДВ за цими операціями в загальному розмірі 73776, 00 грн. включило до податкових зобовязань звітного періоду, що підтверджується копією податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2011 року (а.с. 54-57) та копією розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (а.с. 58-59), що також не заперечувалося представником відповідача.

Також суд зазначає, що ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання»зареєстровано виконавчим комітетом Харківської міської ради 30.06.2004 року, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 12881329, видану станом на 27.01.2012 року (а.с. 65-67).

Судом не приймається до уваги посилання відповідача в акті перевірки на те, що відсутність товарно-транспортних накладних свідчить про відсутність господарської операції з наступного.

Придбаний у ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання» товар у подальшому був використаний у власній господарській діяльності позивача, а саме: відповідно до умов договору комісії №К-0107 від 01.07.2011 року, укладеного між ПрАТ «ТЦРП»(комітент) та ТОВ НПП «Витактум»(комісіонер), останній зобовязується за дорученням комітента за винагороду здійснити для комітента від свого імені одну або декілька зовнішньоекономічних угод з продажу датчиків тиску пєзоелектричних в кількості та по ціні, вказаній у специфікаціях до цього договору на загальну суму 9407500, 00 грн. (а.с. 50-52).

Відповідно до п. 3 цього договору та з урахуванням пояснень представника позивача в судовому засіданні, комісіонер зобовязується, зокрема, закінчити роботи з транспортування товару до місця продажу, а також поручається за виконання послуг по транспортуванню та зберіганню товару. Оскільки товар передавався позивачем комісіонеру на складі ТОВ «Науково виробниче обєднання «Харківський завод свічок запалювання та електрообладнання», то товарно-транспортні накладні у позивача правомірно відсутні.

Факт отримання комісіонером товару підтверджується копією акту приймання-передачі №7 від 19.08.2011 р. до договору комісії № К-0107 від 01.07.2011 р. (а.с. 49).

Переданий позивачем товар на комісію було експортовано комісіонером, що підтверджується копією вантажної митної декларації (а.с. 86-87) на підставі контакту № 1-11 від 28.03.2011 р. (а.с. 90-95) та інвойсу № 4 від 12.12.2011 р. (а.с. 88), що також підтверджується копією пакувального листа №4 (а.с. 89).

Суд також зазначає, що типові форми первинного обліку роботи вантажного автомобіля, зокрема товарно-транспортні накладні, затверджені спільним наказом Мінтрансу та Мінстату України №488/346 від 29.12.1995 р., в п. 2 якого було визначено, що ТТН, як форма первинного обліку є обовязковою для всіх субєктів господарювання незалежно від форм власності. Між тим, зазначений наказ не був зареєстрований в Міністерстві юстиції України. Крім того, вимоги відносно визначення ТТН в якості бланку суворої звітності скасовані шляхом виключення з Державного реєстру нормативно-правових актів з 31.05.06 р. Інструкції «Про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи»на підставі висновку Міністерства юстиції України № 10/68 від 15.05.06 р., а до Правил перевезення були внесені зміни згідно наказу Мінтрансу України №493 від 22.05.06 р., які виключили п. 11.2. щодо віднесення до документів суворої звітності ТТН.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податков періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльні платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, п відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податкової накладною.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби сумі податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно п. 201.8 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПК України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Судом також перевірено та встановлено, що усі витрати позивача з придбання товарно-матеріальних цінностей були об'єктивно необхідні позивачу для забезпечення господарської діяльності, та підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, які були видані за договором №СЗ0407 від 04.07.2010 р.за своєю формою та змістом відповідають вимогам, які актами чинного законодавства встановлені для первинних документів.

Тому, на підставі викладеного вище суд робить висновок про те, що позивачем вірно включено суму податку на додану вартість в розмірі 73776, 00 грн. до складу податкового кредиту.

Факт реєстрації контрагента позивача платником податку на додану вартість, а також той факт, що підприємство «ТОВ «НВО «Хар ківський завод свічок запалення та електрообладнання» на момент складання на адресу позивача податкових накладних було зареєстровано органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку в якості платника податку на додану вартість, відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Крім того, як встановлено судом ТОВ «НВО «Харківський завод свічок запалення та електрооблад нання»включене до Державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців.

Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV із змінами та доповненнями якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, що підлягають внесенню до цього реєстру є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатись на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

За таких обставин покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавця, ні за можливу недостовірність інформацію про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Чинне законодавство, зокрема Податковий кодекс України не встановлює обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару. Відповідно до положень Закону про ПДВ сума податку на додану вартість, включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару (в нашому випадку TOB «ТОВ «НВО «Хар ківський завод свічок запалення та електрообладнання») має сплачувати цей податок до бюджету.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно визнання протиправним і скасування податкового повідомлення - рішення від 05.12.2011 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання приватному акціонерному товариству "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" з податку на додану вартість в сумі 110664, 00 грн., в тому числі 73776, 00 грн. за основним платежем та 36888, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями як такого, що винесено з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" до Індустріальної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі..

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 05.12.2011 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання приватному акціонерному товариству "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" з податку на додану вартість в сумі 110664, 00 грн. (сто десять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні), в тому числі 73776, 00 грн. (сімдесят три тисячі сімсот сімдесят шість гривень) за основним платежем та 36888, 00 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень) за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.