Справа № 808/2795/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2015 рокусправа № 808/2795/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В..

за участю:

представника позивача: Іоффе В.Л.,

представника відповідача: Карленко Н.Т..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року у справі №808/2795/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фанатема-2000» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в:

22 травня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фанатема - 2000» звернулось до суду із позов в якому просило: визнати протиправним та скасувати повністю податкового повідомлення-рішення №2201 від 13.03.2015, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 3234666 грн. 00 коп., з яких: 2156444 грн. 00 коп. - основний платіж та 1078222 грн. 30 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивачем було правомірно у відповідності до вимог чинного податкового законодавства сформовано податкову звітність з податку на прибуток, висновки відповідача щодо порушенням позивачем порядку формування оподаткованого прибутку та його заниження є необґрунтованими та безпідставними, а відтак податкове повідомлення - рішення, що складені на підстав вказаних висновків, підлягають скасуванню в судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №2201, прийняте 13.03.2015 Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Фанатема-2000» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 3234666 грн. 00 коп., з яких: 2156444 грн. 00 коп. - основний платіж та 1078222 грн. 30 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмов в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована ти, що позивачем до складу валових витрат декларацій з податку на прибуток (рядок 05.1) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 включено суму витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Інвестком» у розмірі 1501405 грн. 40 коп. Позивачем було укладено Договір №0130513 від 13.05.2013 з ТОВ «Інвестком» на поставку товарів (побутової техніки), згідно якого було виписано ТОВ «Інвестком» видаткову накладну №291137 від 29.11.2013 на загальну суму 1801686 грн. 43 коп., у тому числі ПДВ 300281 грн. 07 коп. Даний товар ТОВ «Фанатема-2000» мало реалізувати ТОВ «МЕТ ЛВ», згідно з видатковою накладною №291150 від 29.11.2013. Кошти за даний товар ТОВ «Фанатема-2000» не були сплачені ТОВ «Інвестком», ТОВ «МЕТ ЛВ» кошти за вищезазначений товар ТОВ «Фанатема-2000» не перерахувало. Згідно ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.12.2014 по справі №905/3395/14-908/5590/14 про банкрутство ТОВ «МЕТ ЛВ», ТОВ «Фанатема-2000» відсутнє серед кредиторів ТОВ «МЕТ ЛВ». Оплата за даний товар не проводилась і у майбутньому здійснена не буде, адже ТОВ «Фанатема-2000» не зверталася до суду у вищезазначеній справі про банкрутство як кредитор ТОВ «МЕТ ЛВ», а отже і доходу від даних операцій бути не може, відповідно дані операції можна вважати не пов'язаними з веденням господарської діяльності.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 02.12.2014 року по 17.01.2015 року посадовими особами ДПІ в Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Фанатема 2000» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт № 10/2201/31255556 від 23.01.2015 року.

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення ТОВ «Фанатема 2000»:

П. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44 пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями та п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІУ, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 2156444 грн., у тому числі:

За 2013 рік у сумі 2156444 грн.

п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму авансових внесків з податку на прибуток, що підлягають сплаті у березні - грудні 2014 року на загальну суму 1 797 040.00 грн., та у січні - лютому 2015 року на загальну суму 359 408.00 грн., у т.ч. по періодах:

- березень 2014 року на суму 179704 грн.,

- квітень 2014 року на 179704 грн.,

- травень 2014 року на суму 179704 грн.,

- червень 2014 року на суму 179704 грн.,

- липень 2014 року на суму 17904 грн.,

- серпень 2014 року на суму 17904 грн.,

- вересень 2014 року на суму 17904 грн.,

- жовтень 2014 року на суму 17904 грн.,

- листопад 2014 року на суму 17904 грн.,

- грудень 2014 року на суму 17904 грн.,

- січень 2015 року на суму 17904 грн.,

- лютий 2015 року на суму 17904 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення №2201 від 13 березня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток всього на суму 3234666 грн., за основним платежем на суму 2 156 444 грн. та за штрафними (фінансовим) санкціями на суму 1 078 222 грн..

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення - рішення №2201 від 13 березня 2015 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що що позивачем правомірно включено до складу валових витрат суми витрат, понесених ним при здійсненні господарської діяльності, та підтверджені відповідними платіжними дорученнями та іншими первинними документами бухгалтерського обліку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.56 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно до 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до ст.134 Податкового Кодексу України, об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст.ст. 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.ст. 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Підпунктом 139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже,чинним, на час виникнення спірних правовідносин законодавством, передбачено, що підставою для не включення витрат до валових є відсутність належного документального підтвердження означених витрат.

Як вбачається з акту перевірки №10/2201/31255556 від 23.01.2015 (сторінка 6) податковим органом зазначено: «… отримано лист від ТОВ «Фанатема-2000» вх.№11952/10 від 09.12.2014, у якому зазначено: «Фізичні особи можуть придбати товар після його попередньої оплати, підтвердженням оплати та ідентифікацією Покупця, який має намір придбати товар є пред'явлення покупцем оригінала банківської квитанції про сплату де вказано ПІБ, номер та дата замовлення»».

Відтак, не заперечуючи проти наявності у позивача товару зазначеного у наведених первинних документах та ставлячи під сумнів можливість його отримання фізичними особами, зафіксованими у первинних документах, відповідач не вказує хто ж фактично отримав товар або де він подівся.

Крім того, у службовій записці виконуючого обов'язки заступника начальника ОУ ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області підполковника податкової міліції Старчевського Р.М. від 22.01.2015 за №579/08-26-07-04 зазначено, що «… не надається можливим ідентифікувати та опитати фізичних осіб, а саме … в зв'язку з відсутністю номеру і.п.н. …» (т.3, а.с.63-64).

Відтак, фактично через неможливість ідентифікації осіб, що приймали товар, та зазначені в первинній документації , а також через недостовірність, на думку податкового органу, інформації щодо транспортного засобу, яким здійснювалось транспортування товару, відмов дач зійшов висновку про порушення ТОВ «Фанатема 2000» вимог податкового законодавства при формуванні податку на прибуток.

У зв'язку з зазначеним, суд першої інстанції обґрунтовано, враховуючи принцип адміністративного судочинства - офіційне з'ясування обставин справи, дослідив документальне підтвердження здійснених позивачем витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу у 2013 році.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 13.05.2013 між ТОВ «Інвестком» (постачальник) та ТОВ «Фанатема-2000» (покупець) укладено Договір поставки №130513-002, згідно з п.1.1 якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (т.2, а.с.172-177).

Додатком №1 до Договору поставки №130513-002 від 13.05.2013 є Специфікація (т.2, а.с.178).

На виконання Договору поставки №130513-002 від 13.05.2013 та Додатку №1 до нього ТОВ «Інвестком» видано на адресу ТОВ «Фанатема-2000» Накладну №291137 від 29.11.2013 (т.2, а.с.179) та Податкову накладну №596 від 29.11.2013 (т.2, а.с.180-181) на загальну суму з ПДВ 1801686 грн. 43 коп., у тому числі ПДВ - 300281 грн. 07 коп.

За поставлений товар ТОВ «Фанатема-2000» розрахувалось Платіжними дорученнями: №1577 від 26.12.2013 на суму 450000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 75000 грн. 00 коп. (т.2, а.с.182); №1590 від 30.12.2013 на суму 450000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 75000 грн. 00 коп. (т.2, а.с.183); №1664 від 29.01.2014 на суму 180000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 30000 грн. 00 коп. (т.2, а.с.184); №1672 від 31.01.2014 на суму 225000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 37500 грн. 00 коп. (т.2, а.с.185); №1682 від 03.02.2014 на суму 538000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 89666 грн. 67 коп. (т.2, а.с.183).

18.11.2013 між ТОВ «Фанатема-2000» (постачальник) та ТОВ «МЕТ ЛВ» (покупець) укладено Договір поставки №181113-255, згідно з п.1.1 якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (т.2, а.с.187-192).

Додатком №1 до Договору поставки №181113-255 від 18.11.2013 є Специфікація (т.2, а.с.193).

На виконання Договору поставки №181113-255 від 18.11.2013 та Додатку №1 до нього ТОВ «Фанатема-2000» видано на адресу ТОВ «МЕТ ЛВ» накладну №291150 від 29.11.2013 (т.2, а.с.194) та Податкову накладну №820 від 29.11.2013 (т.2, а.с.196-198) на загальну суму з ПДВ 1802587 грн. 31 коп., у тому числі ПДВ - 300431 грн. 22 коп.

У товарно-транспортній накладній №291108 від 29.11.2013 зазначено: замовник (платник) та вантажовідправник - ТОВ «Фанатема-2000», вантажоодержувач - ТОВ «МЕТ ЛВ», автопідприємство - ФОП ОСОБА_4, водій - ОСОБА_5, вид перевезень - міжміське, автомобіль - MAN НОМЕР_5, причеп - НОМЕР_4, пункт навантаження - м.Запоріжжя, пункт розвантаження - м.Донецьк, назва продукції - побутова техніка, сума - 1802587 грн. 31 коп., з вантажем слідують документи - накладна №291150 від 29.11.2013 (т.2, а.с.195).

Досліджені вище документи відповідають вимогам чинного законодавства, та визнаються судом апеляційної інстанції як первинні з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, первинні документи відображають зміст та обсяг укладених договорів, містять всі необхідні реквізити, та обов'язкові посвідчення, що вказує на безпідставність висновків податкового органу про неправомірне відображення позивачем сум податку на додану вартість у податковій звітності за вказаними господарськими операціями.

Доводи відповідача стосовно порушення позивачем вимог норм податкового кодексу України, шляхом відображення операцій, що не мали характер реального настання наслідків ними обумовлених з посиланням на акти перевірок контрагентів позивача, не приймаються суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 61 Конституції України юридична відповідальністю носить індивідуальний характер.

У відповідності до ст. 71 КАС України, кожна сторона має довести суду ті обстави, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення.

Заперечуючи проти можливості поставки позивачем товару на адресу ТОВ «МЕТ ЛВ» відповідач фактично не спростовуює реальність операції з поставки між ТОВ «Фанатема-2000» та ТОВ «Інвестком». При цьому, саме реальність господарської операції між ТОВ «Фанатема-2000» та ТОВ «Інвестком» ставиться під сумнів відповідачем.

Зокрема, відповідач не надав до суду доказів неможливості транспортування товару від ТОВ «Інвестком» до ТОВ «Фанатема-2000» та не спростував: факт перерахування позивачем коштів за поставлений товар; природу виникнення у позивача товару.

При цьому, як вже зазначалось, відповідач не ставить під сумнів факт перебування у наявності вказаного товару у позивача, також відповідач не вказує на невідповідність первинної документації щодо її форми та змісту вимогам чинного Закону.

Всі доводи зведено до неможливості визначення суб'єктного складу осіб, що приймали товар та їх ідентифікації а також технічної характеристик транспортних засобів, які використовувались в господарських операціях, проте заявлених позивачем товарів у вказані кількості перевезти не мали можливості.

Водночас, відповідачем нормативно та документально не доведено, що обсяг допустимого вантажу MAN АА 24-09 ВТ з причепом НОМЕР_4 дорівнює 91,8 м3 (Г=13,6м, В=2,7м, Ш=2,5м), а обсяг товарів згідно податкової накладної становить 143,1037 м3, тобто більше ніж може перевезти даний автомобіль. Таким чином, не можна вважати спростованим відповідачем факт даного перевезення.

Службова записка №578/08-26-07-04 від 22.01.2015 виконуючого обов'язки начальника ОУ ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області підполковника податкової міліції Старчевського Р.М. не є безспірним доказом того, що «вантажний автомобіль марки «MAN 19.403» д/н НОМЕР_5 являється тягачем, причеп д/н НОМЕР_4 марки «SCHMITZ STR 24» має габарити Д-13.60 м., Ш-2.50 м., В-2.70 м., а також має об'єм 92-96 м3» (т.3, а.с.67), на яку посилається відповідач, оскільки відповідачем не доведено, що автор службової записки є спеціалістом (експертом) відповідної категорії, до повноважень якого віднесено Законом визначення технічних характеристик транспортного засобу, висновок якого міг би вважатись встановленою належним чином обставиною, що підлягає обов'язковому врахуванню судом при вирішенні справи по суті позовних вимог.

Також, матеріали справи не містять доказів на користь того, що відповідачем під час перевірки вживались заходи щодо ідентифікації осіб, які зазначені в первинних документів, що свідчить про необґрунтованість висновків відповідача про зазначення позивачем в первинній документації невстановлених осіб.

Отже, відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено того, що сторонами укладено угоди не з метою реального настання правових наслідків, а з метою порушення публічного порядку.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про правомірність збільшення позивачем валових витрат господарської діяльності, за рахунок понесених витрат, що належно підтвердженими документами бухгалтерського обліку, та як наслідок правомірно сформовано податок на прибуток приватних підприємств.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню у судовому порядку як таке, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року у справі №808/2795/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко