Справа № 816/3294/15
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3294/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кулик-Куличок О.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційне підприємство "ОСОБА_3 завод будівельних конструкцій" до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "ОСОБА_3 завод будівельних конструкцій" /надалі - позивач, ТОВ "ВКП "КЗБК"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/1726 від 11.09.2014.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав про безпідставність висновків контролюючого органу щодо заниження ТОВ "ВКП "КЗБК" податку на додану вартість в сумі 180 017 грн 85 коп. внаслідок формування податкового кредиту за результатами господарських операцій з ТОВ "Стоун Девелопмент". Стверджував, що податковий кредит з ПДВ за жовтень грудень 2013 року підприємством сформовано в порядку, встановленому чинним законодавством України, на підставі належним чином оформлених податкових накладних, а господарські операції з ТОВ "Стоун Девелопмент" носили реальний характер та відображені в бухгалтерському та податковому обліку на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі.

30 вересня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення проти позову ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в яких відповідач на підтвердження правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення посилався на висновки виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ "ВКП "КЗБК" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із ТОВ Стоун Девелопмент за період жовтень - грудень 2013 року, оформленої актом від 18.08.2014 №2037/16-03-22-02-12/38313975, у якому зафіксовано порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ за жовтень грудень 2013 року на 180 017 грн 58 коп. Звертав увагу на те, що до перевірки позивачем не надано подорожні листи, товарно-транспортні накладні на транспортування товару, сертифікати якості, докази перебування працівників у місцях виконання робіт (м. Харків, м. Донецьк) та підписання актів прийому-здачі виконаних робіт (м. Київ). Вказував, що під час перевірки враховано висновки актів ДПІ у Печерському району ГУ Міндоходів у м. Києві від 26.12.2013 №3138/26-55-22-01/38451572 Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Стоун Девелопмент" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2012 по 30.11.2013, та від 24.03.2014 №877/26-55-22-01/38451572 Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ Стоун Девелопмент щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2013 по 28.02.2014", згідно із якими документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ "Стоун Девелопмент" із платниками податків. Враховуючи викладене, зазначав, що господарські операції позивача із ТОВ "Стоун Девелопмент" не мали реального характеру, відтак об'єкт оподаткування був відсутній, у зв'язку з чим позивач неправомірно сформував податковий кредит за результатами таких господарських операцій /а.с. 118 119, т.1/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року на підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України допущено заміну відповідача ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області його правонаступником ОСОБА_3 об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі - відповідач, ОСОБА_3 ОДПІ /а.с. 222 - 223, т.1/.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка ОСОБА_4, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "ВКП "КЗБК", ідентифікаційний код 38313975, зареєстроване як юридична особа 03.10.2012, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 1 000830 /а.с.13-15 т. 1/, є платником ПДВ з 01.04.2013 /а.с. 16, т.1/.

У термін з 05.08.2014 по 11.08.2014 ОСОБА_3 ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ "ВКП "КЗБК" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Стоун - Девелопмент" за жовтень грудень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт №2037/16-03-22-02-12/38313975 від 18.08.2014, в якому зафіксовано порушення позивачем приписів п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.4, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження ПДВ на суму 180 017 грн 58 коп., в тому числі за жовтень 2013 року 45 562 грн 88 коп., за листопад 2013 року 58 160 грн 60 коп., за грудень 2013 року - 76294 грн 10 коп. /а.с.22-35, т.1/

На акт перевірки №2037/16-03-22-02-12/38313975 від 18.08.2014 позивачем подано заперечення /а.с. 36 - 43, т.1/, за результатами розгляду якого ОСОБА_3 ОДПІ надіслано лист від 08.09.2014 № 22389/10, в якому повідомлено позивача, що порушення, виявлені в ході проведення перевірки, правомірні та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства /а.с.160-163, т.3/.

На підставі акту перевірки ОСОБА_3 ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № /1726 від 11.09.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) " в розмірі 225 021 грн 98 коп., в тому числі за основним платежем - 180 017 грн. 58 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 45 044 грн 40 коп. /а.с. 44, т.1/

У позовній заяві позивач стверджував, що на податкове повідомлення - рішення № /1726 від 11.09.2014 товариством було подано скаргу до ГУ Міндоходів у Полтавській області /а.с.45-53, т.1/, натомість відповідь за результатами її розгляду на адресу ТОВ "ВКП "КЗБК" не надходила.

Однак в ході розгляду справи позивачем на вимогу суду не надано доказів направлення (вручення) вказаної скарги ГУ Міндоходів у Полтавській області, при цьому представник відповідача заперечував факт надходження скарги на податкове повідомлення - рішення № /1726 від 11.09.2014 до ГУ Міндоходів у Полтавській області.

За таких обставин факт оскарження ТОВ "ВКП "КЗБК" податкового повідомлення - рішення № /1726 від 11.09.2014 в адміністративному порядку не підтверджено.

Позивач не погодився із податковим повідомленням-рішенням № /1726 від 11.09.2014, у зв'язку з чим оскаржив його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню № /1726 від 11.09.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" в розмірі 225 021 грн 98 коп., в тому числі за основним платежем - 180 017 грн. 58 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 45 044 грн 40 коп., суд виходить з наступного.

Зі змісту акту перевірки №2037/16-03-22-02-12/38313975 від 18.08.2014 слідує, що підставою для висновку відповідача про заниження позивачем податку на додану вартість на суму 180 017 грн. 58 коп. послугував встановлений перевіркою факт завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами господарських операцій із ТОВ "Стоун Девелопмент" за жовтень - грудень 2013 року.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом а) пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу положень пункту 198.2. статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.4. статті 198 Податкового кодексу України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом пункту 201.4. статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6. статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Суд також враховує, що пунктом 44.1. статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобовязань, власному капіталі підприємства.

З огляду на викладене, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними податковими накладними, первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом встановлено, що між ТОВ "ВКП "КЗБК" (покупець) та ТОВ "Стоун Девелопмент" (постачальник) укладено договір поставки №01/10-01 від 01.10.2013, відповідно до умов якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві товар, визначений у п.1.2 даного Договору, а останній в свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити визначений товар (п. 1.1 Договору) /а.с. 163 - 164 т.1/.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), визначаються специфікацією, що є додатком до №1 до цього договору.

Постачальник бере на себе обовязок після набрання чинності цим Договором у строк не пізніше 10 днів передати Покупцеві товар (п.2.1 Договору).

В ході розгляду справи позивачем не надано до суду додаток № 1 до договору поставки № 01/10-01 від 01.10.2013, в якому були визначені найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягала поставці.

Господарську операцію на підставі договору поставки № 01/10-01 від 01.10.2013 оформлено прибутковими накладними та податковими накладними, копії яких суду надано Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області /а.с.165-170, т.1/.

Так, ТОВ "Стоун Девелопмент" видано прибуткові накладні:

- № 40 від 01.10.2013 щодо поставки на склад ТОВ "ВКП "КЗБК" наступного товару: телескоп - 2 шт., електромеханічний замок - 3 шт., аккумулятор - 6 шт., считувачі - 6 шт., контролери - 3 шт., карточки - 500 шт., камера наружна з ІЧ підсвіткою - 3 шт., блок живлення - 3 шт., блок живлення BGM - 123 - 3 шт., одноканальний пасивний передавач - 6 шт., кабель BNC POWER - 3 шт., плата SPOTTER 1.4 - 1 шт., костюм молескін - 40 шт., рукавички крага - 29 шт., рукавиці брезентові одинарні - 300 шт., рукавиці БМС - 50 шт., на суму 34 792 грн 20 коп., в тому числі ПДВ 5 798 грн 70 коп. /а.с. 165, т. 1/;

- № 41 від 31.10.2013 щодо поставки на склад ТОВ "ВКП" КЗБК" товару: куртка зимова - 32 шт., полукомбінезон - 32 шт., рукавиці бавовняні з бриз. налод. - 150 шт., комплект приймача і передатчика - 3 шт., роз'єм тюльпан - 6 шт., роз'єм BNG+F - 3 шт., кабель коксеальний - 6 м, халат - 4 шт., нанесення логотипу на шв. вироби - 105 шт., на суму 37 129 грн 50 коп., в тому числі ПДВ - 6 188 грн 25 коп. /а.с.167, т.1/;

- № 14 від 04.10.2013 щодо поставки на склад ТОВ "ВКП" КЗБК" товару: ламбрикени - 128 шт., карниз плацкарт - 14 шт., карниз купе - 17 шт., карниз люкс - 6 шт., полушторка плацкарт з логотипом - 324 шт., екібана люкс - 10 шт., екібана полулюкс - 40 шт., екібана буфет - 5 шт., комплект штор вагон буфет - 6 шт., салфетки - 140 шт., жилет зима з змійкою - 4 шт., куртка зима - 1 шт., светер - 14 шт., костюм зварювальника - 1 шт., куртка з полукомбінезоном "Сітроен" - 1 шт., на загальну суму 57 032 грн 80 коп., в тому числі ПДВ - 9 505 грн 47 коп. /а.с.169, т.1/

Також ТОВ "Стоун Девелопмент" виписано податкові накладні із номенклатурою, аналогічною прибутковим накладним, № 2 від 01.10.2013 на загальну суму 34 792,20 грн, в тому числі ПДВ - 5798,70 грн /а.с. 166 т.1/; № 718 від 31.10.2013 на загальну суму 37 129,50 грн, в томі числі ПДВ - 6188,25 грн /а.с. 168, т.1/, № 99 від 04.10.2013 на загальну суму 57032,80 грн, в тому числі ПДВ - 9505,47 грн /а.с. 170 т. 1/.

На підтвердження оплати вартості поставленого товару позивачем надано банківську виписку, яка свідчить, що ТОВ "ВКП" КЗБК" здійснено переказ коштів ТОВ "Стоун Девелопмент" 09.12.2013 в сумі 115 000 грн. із призначенням платежу "оплата за прилади відеоспостереження згідно договору поставки № 01/10-01 від 01.10.2013" /а.с. 146, т.2/. Однак суд зауважує, що прибутковими накладними не передбачалася поставка приладів відеоспостереження на суму 115 000 грн.

Також суд бере до уваги, що ані на перевірку, ані в ході розгляду справи ТОВ "ВКП" КЗБК" не надано документів, що підтверджують перевезення товару від постачальника ТОВ "Стоун Девелопмент", що на час спірних правовідносин мав місцезнаходження - м. Київ, вул. Філатова, 10а, офіс 2/12 /а.с. 236 - 237 т.1/ до складу позивача за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Кам'яні Потоки, вул. Радгоспна, 22 /а.с. 13, т.1/.

Згідно із показаннями свідка директора ТОВ "ВКП" КЗБК" (на час господарських правовідносин із ТОВ "Стоун Девелопмент") ОСОБА_4 товар доставлявся за допомогою послуг ТОВ "Нова пошта" до м. Кременчука, після чого перевозився до складу позивача за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Кам'яні Потоки, вул. Радгоспна, 22. Водночас позивачем на підтвердження наведених обставин не надано підтверджуючих документів (експрес - накладних ТОВ «Нова Пошта», подорожніх листів ТОВ "ВКП" КЗБК" щодо перевезень по маршруту с. Камяні Потоки м. Кременчук тощо).

Із показань свідка ОСОБА_4 також встановлено, що надані позивачем до суду копії подорожніх листів від 01.10.2013 серії ААВ №476301, від 04.10.2013 серія ААВ №476319, від 31.10.2013 серії ААВ №476328, від 02.12.2013 серії ААВ №476329, виписаних на службовий легковий автомобіль Фіат Дукато, державний номер НОМЕР_1, якими засвідчено використання автомобілю для поїздки до м. Полтави /а.с.155-158, т.2/, підтверджують лише факт перевезення придбаного у ТОВ "Стоун Девелопмент" товару для його подальшої реалізації контрагентам позивача і не стосуються господарських відносин позивача із ТОВ «Стоун Девелопмент».

Таким чином факт поставки товару від ТОВ "Стоун Девелопмент" до позивача не підтверджено.

Також у матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про оприбуткування товару позивачем по складу і по рахункам бухгалтерського обліку (оборотно-сальдові відомості по рахункам, складські документи тощо).

В ході розгляду справи представник позивача та свідок ОСОБА_4 не змогли пояснити походження товару, зокрема, зазначити виробника товару, конкретні особливості товару, що придбавався, зокрема, розмірів одягу, карнизів тощо.

Крім того, слід зазначити, що необхідною умовою для включення до податкового кредиту сум ПДВ, є наявність ділової мети у діях платника податку, а саме, продажу придбаного товару не нижче ціни придбання, придбання послуг, використання яких має позитивний вплив на результати господарської діяльності платника податку, тобто здійснення господарської діяльності, яка направлена на реальне отримання платником податків економічної вигоди від здійснених ним господарських операцій.

Відповідно до пояснень представника позивача, показань свідка ОСОБА_4, товар у ТОВ "Стоун Девелопмент" придбавався з метою подальшої реалізації ПАТ "Тепловозоремонтний завод", ДП "Південна залізниця /Полтавська вагонна дільниця ДП Південної залізниці", на підтвердження чого до суду надано копії податкових, видаткових накладних, актів здачі - приймання робіт, рахунків /а.с. 70 - 124 т.2/.

Однак зміст вказаних документів не дозволяє встановити, що товар, який позивачем поставлявся ПАТ "Тепловозоремонтний завод", ДП "Південна залізниця /Полтавська вагонна дільниця ДП Південної залізниці", є товаром, отриманим позивачем саме від ТОВ "Стоун Девелопмент", з огляду на відсутність доказів доставки товару від ТОВ «Стоун Девелопмент» до позивача, документів, що свідчать про оприбуткування товару позивачем по складу і по рахункам бухгалтерського обліку.

Суд звертає увагу на відсутність відомостей щодо розмірів одягу, карнизів, штор у первинних документах, оформлених під час господарських операцій позивача із ТОВ «Стоун Девелопмент» та господарських операцій позивача із ПАТ "Тепловозоремонтний завод" щодо поставки такого товару, у звязку з чим неможливо встановити, що це один і той самий товар.

Суд також враховує, що деякі документи щодо поставки позивачем товару ДП "Південна залізниця" складені у серпні - вересні 2013 року /а.с. 110 - 124 т.2/, тоді як отримання подібного товару позивачем від ТОВ "Стоун Девелопмент" оформлено у жовтні 2013 року /а.с.169 т.1/.

Крім того, позивачем не надано будь-яких документів щодо використання у господарській діяльності окремого товару, придбаного у ТОВ «Стоун Девелопмент»: жилет зима зі змійкою - 4 шт., светер - 14 шт., куртка з полукомбінезоном "Сітроен" - 1 шт., халат - 4 шт., телескоп - 2 шт., електромеханічний замок - 3 шт., аккумулятор - 6 шт., считувачі - 6 шт., контролери - 3 шт., карточки - 500 шт., камера наружна з ІЧ підставкою - 3 шт., блок живлення - 3 шт., блок живлення BGM-123 - 3 шт., одноканальний пасивний передавач - 6 шт.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наявні у справі документи не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій позивача із ТОВ «Стоун Девелопмент» щодо поставки товару, їхню повязаність із господарською діяльністю позивача, а відтак такі господарські операції не можуть бути об'єктом оподаткування та підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Також в ході розгляду справи встановлено, що між ТОВ "ВКП" КЗБК" (замовник) та ТОВ Стоун - Девелопмент (підрядник) укладено договори субпідряду №1/10-13 від 01.10.2013, №1/11-13 від 01.11.2013, №2/11-13 від 01.11.2013, за умовами яких Підрядник зобовязується виконати комплекс монтажних робіт у відповідності до робочого проекту, у строк визначений сторонами, на об'єкті що знаходиться за адресою: проспект Ілліча, 106, м. Донецьк (п.1.1 договорів) /а.с. 152 154, 171 173, 190 192 т. 2/.

Комплекс монтажних робіт включає в себе характер робіт, передбачених в договорах п.1.1, визначається відповідними актами і договірними цінами, які вказані в додатку №2 даного договору (п.1.2. договорів). Підрядник повинен використовувати для виконання робіт на обєкті матеріали замовника, які повинні бути сертифіковані в Україні (пп. 4.1, 4.2 договорів).

Крім того, 01.12.2013 між ТОВ "ВКП" КЗБК" (замовник) та ТОВ Стоун - Девелопмент (підрядник) укладено договір №1/12-13, згідно умов якого підрядник зобовязується виконати комплекс монтажних робіт у відповідності до робочого проекту, у строк визначений сторонами, що знаходиться за адресою: вул. Плиточна, 12, м. Харків (п.1.1 договору) /а.с. 203 205 т.2/.

Комплекс монтажних робіт включає в себе характер робіт, передбачених в договорі п.1.1, визначається відповідними актами і договірними цінами, які вказані в додатку №2 даного договору (п. 1.2. договору). Підрядник повинен використовувати для виконання робіт на обєкті матеріали замовника, які повинні бути сертифіковані в Україні (п.4.1, п.4.2 договору) /а.с. 201-205, т.1/

В ході розгляду справи позивачем не надано до суду додатки № 2 до договорів №1/10-13 від 01.10.2013, №1/11-13 від 01.11.2013, №2/11-13 від 01.11.2013, №1/12-13 від 01.12.2013, в яких був визначений характер робіт.

Виконання умов договорів субпідряду між ТОВ Стоун Девелопмент та позивачем №1/10-13 від 01.10.2013, №1/11-13 від 01.11.2013, №2/11-13 від 01.11.2013, №1/12-13 від 01.12.2013 оформлено актами прийому здачі виконаних робіт:

- №15-10/13 від 15.10.2013 щодо встановлення РБ 10,5 /а.с.155, т.1/;

- № 22/10-13 від 22.10.2013 щодо монтажу силоса для тимчасового зберігання ячменя /а.с.157, т.1/;

- №25/10-13 від 25.10.2013 щодо монтажу площадок обслуговування /а.с. 159, т.1/

- №27-10/13 від 27.10.2013 щодо електричних та інших робіт /а.с.161, т.1/

- №01/11-13 від 01.11.2013 щодо заміни шнеку для вигризки дробини в зоні Варниці №2, виготовлення і монтажу стаціонарних сходів з площадкою обслуговування, демонтажу діючого утеплювача /а.с.174, т.1/;

- №02/11-13 від 02.11.2013 щодо виготовлення і монтажу базальтового теплоізольованого покриття в нержавіючому кожуху на трубопроводі пару і конденсату /а.с.176, т.1/;

- № 04-11/13 від 02.11.2013 щодо виготовлення теплоізоляційного покриття трубопроводів /а.с.178, т.1/;

- №05-11/13 від 05.11.2013 щодо монтажу теплоізоляційного покриття трубопроводів, виготовлення і монтажу стола для заміру густоти пива, монтажу обладнання Buhler и Gea /а.с.180, т. 1/;

- № 06-11/13 від 06.11.2013 щодо монтажу прийомного баку силоса солоду /а.с. 182, т.1/;

- №07-11/13 від 07.11.2013 щодо монтажу обладнання Buhler и Gea /а.с.184, т.1/;

- № 28-11/13 від 28.11.2013 щодо виготовлення аварійного піддону для зберігання каністр концентрату системи ОРТІСОАТ на лінію №2 /а.с.186, т. 1/;

- №29-11/13 від 29.11.2013, щодо виготовлення площадки обслуговування бункера подачі пробки лінії №2 /а.с.188, т. 1/;

- № 03/12-13 від 03.12.2013 щодо монтажу перил на площадці обслуговування бункера подачі кронепробки автомату розливу лінії №2 /а.с.193, т.1/;

- № 04/12-13 від 04.12.2013 щодо заміни трубопроводу технологічних викидів з обладнання ПКЦ /а.с.195, т.1/;

- №05-12/13 від 05.12.2013 щодо заміни трубопроводу технологічних викидів з обладнання ПКЦ /а.с.197, т.1/;

- №06-12/13 від 06.12.2013 щодо виготовлення передвижного стелажу для перевозки тари, монтажу перил на площадці депалетизатора лінії №2, виготовлення стелажу в приміщенні кладової матеріалів служби розливу /а.с.199, т.1/;

- № 10-12/13 від 10.12.2013 щодо монтажу направляючого листа на упорі накопичувача піддонів №2, виготовлення і монтажу дренажної системи пастеризатора лінії №2 та монтажу площадки блоку розливу лінії №2 /а.с.201 т.1/.

- № 12-12/13 від 12.12.2013 щодо виготовлення та монтажу контейнера технологічного /а.с.206, т.1/

- №13-12/13 від 13.12.2013 щодо виготовлення і монтажу рами, монтажу АО (башня самостояча 18м), установки, інтеграції і пуско наладки (разом із системою живлення і АФУ), огляду допустимості мережі трансмісії, встановлення, інтеграції і пуско наладки /а.с.208, т.1/

Аналізуючи зміст наведених актів, суд враховує, що відповідно до частини 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зауважує, що акти прийому-здачі робіт, складені ТОВ «ВКП «КЗБК» та ТОВ «Стоун Девелопмент», не дають можливість визначити зміст та обсяг робіт (конкретні види робіт, які виконувалися, кількість задіяних працівників, кількість та вартість використаних матеріалів та обладнання, вартість експлуатації машин (механізмів), заробітна плата працівників та ін.), калькуляцію таких робіт.

Таким чином вказані акти носять загальний характер, та з огляду на те, що не містять даних про обсяг та зміст господарських операцій, не є належними первинними документами, що фіксують здійснення господарських операцій.

Інших первинних документів, в яких було б чітко визначено, які саме роботи виконувалися ТОВ «Стоун Девелопмент», їх тривалість, які б містили відомості про обґрунтування вартості робіт, та свідчили б про те, що працівники ТОВ «Стоун Девелопмент» дійсно виконували певну роботу, до перевірки та під час судового розгляду справи позивачем не надано.

Суд враховує, що відповідно до пункту 11 частини статті 9 Закону України від 01.06.2000 № 1775-III "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) такий вид господарської діяльності як будівельна діяльність підлягав ліцензуванню.

В ході розгляду справи позивачем не надано доказів наявності у ТОВ «Стоун Девелопмент» ліцензії на будівельну діяльність, чинної на час виконання робіт.

Згідно із поясненнями представника відповідача, що підтверджуються відомостями актів ДПІ у Печерському району ГУ Міндоходів у м. Києві від 26.12.2013 №3138/26-55-22-01/38451572 Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Стоун Девелопмент" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2012 по 30.11.2013, та від 24.03.2014 №877/26-55-22-01/38451572 Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ Стоун Девелопмент щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2013 по 28.02.2014" /а.с. 124 131 т.1/ ТОВ «Стоун Девелопмент» звіти за формою 1-ДФ за спірний період не подавалися, відтак встановити загальну чисельність працівників товариства неможливо.

Під час розгляду справи свідок ОСОБА_4 не зміг вказати, яка кількість працівників ТОВ «Стоун Девелопмент» виконувала монтажні роботи на обєктах у м. Донецьку та м. Харкові, чи мали вони допуск на територію обєкта, натомість зауважував, що фактично приймав роботи інший працівник ТОВ «ВКП «КЗБК» і за інформацією останнього ОСОБА_4 підписувалися акти приймання здачі робіт, які надходили поштою від ТОВ «Стоун Девелопмент».

Свідок ОСОБА_4 також не зміг чітко пояснити, чиї матеріали використовував підрядник ТОВ «Стоун Девелопмент», хоча п. 4.1. договорів субпідряду було визначено, що підрядник повинен використовувати для виконання робіт на обєкті матеріали замовника, тобто ТОВ «ВКП «КЗБК». Будь-яких документів щодо передачі матеріалів підряднику позивачем до суду не надано.

Суд також враховує, що порядок укладання та виконання договорів будівельного підряду регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до положень статті 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

В ході розгляду справи позивачем на виконання вимог суду не надано локальні кошториси, проектно-технічну документацію, на підставі яких виконувалися будівельні роботи.

Також позивачем не доведено факт оплати робіт субпідрядника. Натомість надана до суду банківська виписка свідчить лише про факт здійснення оплати будівельно-монтажних робіт ТОВ «Стоун Девелопмент» згідно договору від 25.11.2013 № 25/11-01 у розмірі 12 000 грн. /а.с. 147, зворот, т.2/.

Доводи позивача про те, що договори субпідряду із ТОВ «Стоун Девелопмент» укладалися з метою виконання договорів підряду із ТОВ "Карбон Сервіс Україна" та ТОВ "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва", про що свідчать акти приймання-передачі робіт, підписані позивачем і ТОВ "Карбон Сервіс Україна" та ТОВ "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва", додані до матеріалів справи, суд оцінює критично.

Так, акти приймання-передачі робіт, підписані позивачем із ТОВ "Карбон Сервіс Україна" та ТОВ "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва", не містять відомостей про їх виконання позивачем із залученням субпідрядника ТОВ «Стоун Девелопмент». Будь-які інші документи, які підтверджують фактичне перебування на обєктах будівництва у м. Донецьку та м. Харкові працівників ТОВ «Стоун Девелопмент», відсутні. За таких обставин вказані акти приймання-передачі робіт не можуть свідчити про участь ТОВ «Стоун Девелопмент» у виконанні робіт, зазначених у них.

Судом встановлено, що на виконання договорів субпідряду ТОВ "Стоун Девелопмент" видано позивачу податкові накладні № 327 від 15.10.2013, № 500 від 22.10.2013, № 585 від 25.10.2013, № 608 від 27.10.2013, № 7 від 01.11.2013, № 44 від 02.11.2013, № 64 від 04.11.2013, № 112 від 05.11.2013, № 147 від 06.11.2013, № 184 від 07.11.2013, № 825 від 28.11.2013, № 868 від 29.11.2013, № 50 від 03.12.2013, № 105 від 04.12.2013, № 146 від 05.12.2013, № 188 від 06.12.2013, № 269 від 10.12.2013, № 352 від 12.12.2013, № 389 від 13.12.2013, № 34 від 02.12.2013, № 602 від 20.12.2013 /а.с.156, 158, 160, 162, 175, 177, 179, 181, 183, 185, 187, 189, 194, 196, 198, 200, 202, 207, 209 т. 1/.

Матеріалами справи підтверджено, що на час видачі податкових накладних ТОВ "Стоун Девелопмент" було зареєстроване як юридична особа та платник ПДВ /а.с. 236 238 т.1/.

Водночас суд звертає увагу на те, що у податкових накладних № 327 від 15.10.2013, № 500 від 22.10.2013, № 585 від 25.10.2013, № 608 від 27.10.2013 опис (номенклатура) товарів/послуг («будівельно-монтажні роботи») не відповідали опису робіт, що містився у відповідних актах здачі-приймання робіт (встановлення РБ 10,5, монтаж силоса для тимчасового зберігання ячменя, монтаж площадок обслуговування, електричні та інші роботи), а відтак були оформлені із порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України, у звязку з чим не могли бути підставою для формування податкового кредиту.

Також суд зауважує, що податкова накладна є обовязковим документом для формування податкового кредиту, крім випадків, визначених Податковим кодексом України.

При цьому податкова накладна не може бути підставою для нарахування податкового кредиту при наявності фактів, що ставлять під сумнів реальність господарської операції.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми. Таким чином, господарська операція, яка не відбулась, не може бути об'єктом оподаткування.

Наявними у справі документами не підтверджено фактичне здійснення господарських операцій позивача із ТОВ «Стоун Девелопмент» щодо виконання підрядних робіт, а відтак такі господарські операції не можуть бути об'єктом оподаткування та підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку, навіть за наявності частини податкових накладних, оформлених у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Отже, виходячи із матеріалів справи, показань свідка ОСОБА_4, пояснень представників сторін, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи не знайшла підтвердження реальність господарських операцій позивача із ТОВ «Стоун Девелопмент» щодо поставки товару та виконання підрядних робіт, а відтак позивач не мав права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за такими господарськими операціями.

Суд відхиляє посилання представника позивача на неможливість надання інших документів у звязку із вилученням останніх згідно протоколів обшуку від 10.02.2015 /а.с. 98 103, 107 112 т. 1/, оскільки судом від 17 вересня 2015 року за клопотання представника позивача витребувано від Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Полтавській області усі копії документів по взаємовідносинам ТОВ «ВКП «КЗБК» із ТОВ «Стоун Девелопмент» за період жовтень грудень 2013 року, оригінали яких були вилучені на підставі протоколів обшуку від 10.02.2015 /а.с.115 т.1/. На виконання вимог ухвали суду Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Полтавській області надано відповідні документи /а.с. 150 209 а, т.1/. Після цього позивачу також надавався час для підготовки інших доказів на підтвердження власної позиції.

В силу положень ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинні довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього ж Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем в ході розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу позову, та відповідно не спростовано висновки перевірки відповідача.

Натомість, враховуючи встановлені обставини, суд погоджується із висновком відповідача про неправомірність включення позивачем сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Стоун Девелопмент» до складу податкового кредиту та відповідно заниження податку на додану вартість на суму 180 017,58 грн. за жовтень грудень 2013 року.

Відповідно до підпункту 54.3.2. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Беручи до уваги те, що дані перевірки позивача свідчили про заниження податкового зобовязання з ПДВ на 180 017,58 грн., контролюючим органом правомірно визначено позивачу у податковому повідомленні-рішенні №/1726 від 11.09.2014 суму грошове зобовязання з ПДВ за основним платежем у розмірі 180 017,58 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 45 004,40 грн (180 017,58 х 25 %).

Таким чином податкове повідомлення-рішення №/1726 від 11.09.2014 прийнято ОСОБА_3 об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з урахуванням обставин, що мали значення для його прийняття.

Відтак, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на час звернення позивача до суду) під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Беручи до уваги те, що позивачем заявлено майнову вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення та при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 10 відсотків від його розміру (450 грн 05 коп.), то, зважаючи на відхилення позовних вимог у повному обсязі, з позивача підлягає стягненню до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4 050 грн 39 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "ОСОБА_3 завод будівельних конструкцій" до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "ОСОБА_3 завод будівельних конструкцій" (ідентифікаційний код 38313975) до Державного бюджету України на р/р 4002, отримувач коштів УДКСУ у м. Полтаві, , банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код класифікації доходів бюджету 22030001, судовий збір в розмірі 4 050 грн 39 коп. (чотири тисячі п'ятдесят гривень тридцять дев'ять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол