Справа № 808/8065/14(ДО/808/1021/14)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2015 рокусправа № 808/8065/14(ДО/808/1021/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказів та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС України в Донецькій області) , Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - Дзержинський МВ ГУ МВС України в Донецькій області), в якому, з урахуванням уточнень, просить визнати незаконними та скасувати накази МВС України № 879 о/с від 11.08.2014 року та №1667 о/с від 26.08.2014 року в частині звільнення його з органів внутрішніх справ в званні підполковника міліції з посади старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ; поновити його на посаді та стягнути на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.04.2015 року позов задоволено, визнані протиправними та скасовані накази МВС України № 879 о/с від 11.08.2014 року та №1667 о/с від 26.08.2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_2,- підполковника міліції, старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ; поновлено його на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області з 27.08.2014 року, стягнуто на його користь з Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 25774,45 грн., постанова в частині поновлення на посаді ОСОБА_2 та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3148,03 грн. звернута до негайного виконання.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, МВС України подано апеляцій ну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.16,18 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-Х11 (далі - Закон №565-Х11) встановлено, що особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції. Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджується Верховною Радою України.

Відповідно до ст.25 Закону № 565-XII працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно положень ст.2, 14 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року (далі - Закон № 3460-IV) дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини,за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї провини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового або начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Звільнення зі служби осіб рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ як вид дисциплінарного стягнення передбачено п.6 ч.1 ст.12 Закону № 3460-IV.

Відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення №114), особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ, перебував на посаді першого заступника начальника - начальника слідчого відділу Артемівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, з 01.11.2013 року на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Дзержинського ГУ МВС України в Донецькій області у званні підполковника міліції.

Наказом МВС України №879 від 11.08.2014 року за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОСОБА_2 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення №114.та 26.08.2014 року винесено наказ № 1667 о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ з постановкою на військовий облік за тим же п. 66 Положення №114.

У висновку службового розслідування ГУ МВС України в Донецькій області зазначено, що ОСОБА_2 активно співпрацював з ополченцями ДНР під час захоплення ними будівлі міжрайонної прокуратури м. Артемівька та Артемівського району, міського виконавчого комітету та приміщення ПриватБанку, що належить Артемівському МВ ГУ МВС України в Донецькій області, в період з 12.04.2014 року по 05.07.2014 року надавав їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, а саме : відомості щодо анкетних даних працівників міліції та громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі Донецької області.

Із матеріалів справи видно, що в вищезазначений період з 12.04.2014 року по 05.07.2014 року позивач перебував у відпустках та був тимчасово непрацездатний, що підтверджено відповідними медичними документами, а допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спростували факти співпраці позивача з ополченцями ДНР, а також надання їм допомоги та службової інформації.

Суд першої інстанції правомірно прийняв до уваги, що комісія з службового розслідування створена МВС України 11.08.2014 року згідно наказу №807 , в цей же день складено висновок службового розслідування та оскаржуваний наказ № 879 о/с від 11.08.2014 року, що свідчить про формальний підхід до з'ясування фактів скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Оскільки висновки службового розслідування в частині доведення співпраці позивача з озброєними представниками самопроголошеної ДНР у вказаний період не підтверджені належними доказами, це свідчить про відсутність скоєння ОСОБА_2 вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ.

В силу викладеного суд першої інстанції правомірно визнав протиправними та скасував оскаржувані накази № 879 о/с від 11.08.2014 року, №1667 о/с від 26.08.2014 року в частині звільнення ОСОБА_2 з займаної посади в органах внутрішніх справ за п.66 Положення №114, поновив його на попередній посаді з дня звільнення 27.08.2014 року, та стягнув на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 25 774,45 грн. згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Судом першої інстанції постанова в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3 148,03 грн. звернута до негайного виконання відповідно до вимог ст.256 КАС України.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова