Справа № 2а-1701/11
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2015 р. м.Київ К/800/12764/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Васильченко Н.В.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015року

у справі №2а-1701/11

за позовом ОСОБА_4

до Городенківської міської ради Городенківського району

Івано-Франківської області

про зобов'язання вчинити певні дії та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Городенківської міської ради Городенківського району Івано-Франківської області (далі по тексту Городенківська міська рада), яким просив зобов'язати відповідача в повному обсязі відновити дію рішення ради, що передували акту НОМЕР_1 про затвердження меж земельної ділянки позивача за адресою АДРЕСА_1, що стосується межування земельної ділянки ОСОБА_4 із землями Городенківської міської ради шириною 5,55 м зі сторони вул. Левицького в м. Городенка; скасувати рішення відповідача № 1965 від 28 травня 2009 року в частині, що стосується передачі в приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки, шириною 5,55 м зі сторони вул. Левицького, яка є комунальною власністю Городенківської міської ради, що є проїздом з вул. Левицького на земельну ділянку позивача та примикає до його земельної ділянки, зобов'язати Городенківську міську раду звільнити земельну ділянку шириною 5,55 м, що є власністю цієї ради та примикає до земельної ділянки ОСОБА_4 зі сторони вул. Левицького, від будь-яких споруд, матеріалів, інших речей, загороджень, воріт, будівельного сміття, які розміщені на цій земельній ділянці громадянкою ОСОБА_6, в тому числі відновити попередній стан цієї земельної ділянки, що був до 28 травня 2009 року, що зобов'язати зробити цій раді протягом одного місяця з дня, коли рішення в позові набере законної сили.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2011 року у справі №2а-1701/11 позовні вимоги задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015року у справі №2а-1701/11 рішення суду першої інстанції скасоване, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

При скасуванні рішення місцевого адміністративного суду та ухваленні нового суд апеляційної інстанції виходив з недоведеності ОСОБА_4 позовних вимог. Враховуючи відсутність зміни меж приватизованої позивачем земельної ділянки та наявність під'їзної дороги до його земельної ділянки з АДРЕСА_1, в процесі розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року скасувати, а постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2011 року залишити без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням сесії Городенківської міської ради № 1294 від 24 липня 2008 року ОСОБА_6 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ділянки для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2.

17 березня 2009 року комісією Городенківської міської ради згідно із поданою заявою землекористувача ОСОБА_6, у зв'язку із непогодженням суміжником межі, проведено обстеження меж земельної ділянки, а також проектної документації щодо забудови даної земельної ділянки по АДРЕСА_2, державного акту на право приватної власності на землю суміжника ОСОБА_4, АДРЕСА_1 та документів квартальної зйомки. В результаті складено акт, яким встановлено, що суміжник ОСОБА_4 відмовляє в погодженні межі у зв'язку з бажанням утворити другий господарський заїзд із вул. Левицького та враховуючи, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_1 його земельна ділянка межує із землями міської ради. Даним актом також зафіксовано відсутність порушення прав землекористувача ОСОБА_4 та погоджено фактичні межі земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Рішенням сесії Городенківської міської ради № 1965 «Про затвердження акту встановлення зовнішніх меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2» від 28 травня 2009 року затверджено акт встановлення зовнішніх меж земельної ділянки по АДРЕСА_2, складений 17 березня 2009 року.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до частини 2 статті 140, частини 1 статті 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності (частини 2 та 2 статті 83 Земельного кодексу України).

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Положеннями статті 172 Цивільного кодексу України закріплено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Городенківська міська рада в даній справі є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, відповідач має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими він вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею.

В цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин іншому, яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Суди не звернули уваги на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права власності на спірну земельну ділянку. Городенківська міська рада, як власник землі, вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому цього права в порядку, встановленому законом. Водночас, відповідач владних управлінських функцій у цих відносинах не здійснював.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 названого Кодексу (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як визначено пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачем, при прийняті рішення №1965 від 28 травня 2009 року, не врахований намір позивача в подальшому подрібнити своє господарство, а можливість реалізації окремого проїзду на нове господарство буде відсутня. Ділянка землі, шириною 5,55 м., яка примикає до землеволодіння позивача зі сторони вул. Левицького, в силу вимог ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України не може бути передана у приватну власність нікому тому, що являлась до 28.05.2009 року проїздом.

З цього приводу судова колегія касаційної інстанції вказує наступне.

Спірним рішенням Городенківської міської ради №1965 від 28 травня 2009 року затверджений акт встановлення зовнішніх меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 та передано її ОСОБА_6 безоплатно у власність. Згідно державного акту серії НОМЕР_2 остання є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Враховуючи викладені обставини, судова колегія Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що рішення відповідача №1965 від 28 травня 2009 року фактично виконано. На його підставі у ОСОБА_6 виникло право власності на землю.

Тобто, подальше оспорювання правомірності набуття ОСОБА_6 земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, тому що виникає спір про цивільне право.

Колегія суддів вважає, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність, користування чи оренду, тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, тому що виникає спір про цивільне право.

Вищевказані висновки касаційного суду узгоджуються з практикою Верховного Суду України, висловленою в постановах від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 03 червня 2014 року у справі 21-144а14, від 14 лютого 2012 року у справі 21-1041во10 та №21-1042во10, які в силу положень частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для врахування.

Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, може бути розглянутий за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України, що є підставою для скасування судових рішень з огляду на неправильне застосування судами норм процесуального закону.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи, що в даних правовідносинах має місце спір про цивільне право, дана справа повинна бути розглянута за правилами цивільного процесуального законодавства.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157, статтями 220, 222, 223, частиною 1 статті 228, статтями 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015року у справі №2а-1701/11 - скасувати.

Провадження у справі №2а-1701/11 за позовом ОСОБА_4 до Городенківської міської ради Городенківського району Івано-Франківської області про зобов'язання вчинити певні дії та скасування рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: