Справа № 350/1220/15-а
Суддя: Пулик М.В. М. В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/1220/15-а
Номер провадження 2-а/350/57/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Грабівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення недійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

у своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним рішення сесії Грабівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 02 серпня 2015 року про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0700 га., яка знаходиться по АДРЕСА_1.

Зобов'язати Грабівську сільську раду Рожнятівського району на найближчій сесії сільської ради розглянути питання щодо надання їй дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,14 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 Рожнятівського району.

В основу своїх позовних вимог ОСОБА_1 зіслалася на те ,що рішенням сесії Грабівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 02 серпня 2015 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0700 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1. Вважає дії відповідача по справі - Грабівської сільської ради неправомірними і такими, що порушують її законні права та інтереси щодо оформлення права власності на належну її онуку, як спадкодавцю земельної ділянки, біля успадкованого нею будинковолодіння. Розмір вказаної земельної ділянки становить 0,14 га., однак сільська рада самостійно, без її відповідної заяви, винесла оспорюване рішення. Крім того, вона ОСОБА_1, не була присутньою на відповідній сесії Грабівської сільської ради, і не була повідомлена про розгляд даного питання, тому вона змушена звернутись до суду за їх захистом.

В судове засідання позивачка та її представник не прибули, про час та день розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, тому суд вважає за необхідне продовжувати розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача Грабівської сільської ради Рожнятівського району - ОСОБА_5, позову не визнала та пояснила, що на дану земельну ділянку претендувала також ОСОБА_3, як сестра померлого ОСОБА_6 Так, вирішили депутати, щоб земельну ділянку розділити. Не заперечила, що ОСОБА_1, не зверталася до сільської ради з заявою про надання їй ділянки у вказаному у рішенні розмірі. Вважає позовні вимоги безпідставними, просила відмовити в позові.

Треті особи - ОСОБА_3, та ОСОБА_4, позову не визнали та пояснили, що вони проживають по сусідству з спірною земельною ділянкою. Вони претендують на частину даної ділянки, оскільки це батьківський город, старе місце де була їхніх батьків хата. Вони там народилися, а позивачка не має ніякого відношення до вказаної ділянки. Вважають позов безпідставним. Просили відмовити в позові.

Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Частиною першою ст.2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Преамбулою Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено що цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Рішенням сесії Грабівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 02 серпня 2015 року надано дозвіл ОСОБА_1, на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0700 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.9)

Судом встановлено, що позивачка успадкувала після смерті ОСОБА_7, (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року) (а.с.6) домоволодіння, яка знаходиться по АДРЕСА_1 Рожнятівського району.

Копією витягу з рішення Грабівської сільської ради від 30 грудня 1997 року (а.с.10) підтверджено, що ОСОБА_6, надано в приватну власність земельну ділянку для обслуговування будинку площею 0,14 га.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, не зверталася до сільської ради з заявою про надання їй ділянки у вказаному у рішенні розмірі, остання не була присутньою на відповідній сесії Грабівської сільської ради, і не була повідомлена про розгляд даного питання.

Згідно ст.4 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні",місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах служіння територіальній громаді; законності;гласності;соціальної справедливості;пріоритету прав та свобод людини і громадянина;підконтрольності,підзвітності,персональної відповідальності за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов"язків та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб.

За змістом даної норми, будь-яка особа має право на достовірну,своєчасну та повну інформацію,на участь у вирішенні питань,що торкаються її законних інтересів,а орган місцевого самоврядування несе перед фізичними особами відповідальність за свою діяльність,яка повинна проводитися у відповідності до закону.

Згідно ч.2 ст.159 ЗК України земельні спори розглядаються за участю сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладення розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Вимог цієї норми не було дотримано Грабівською сільською радою при винесенні оспорюваного рішення тому, з огляду на вищевикладене, а також у зв"язку з тим, що відповідач не взяв до уваги кількість землі, яка знаходиться біля успадкованого позивачкою будинку, дає суду підстави вважати, що рішення відповідачем приймалося не об"єктивно, всупереч вимог ЗК України та чинних нормативно-правових актів.

За змістом ст.12 ЗК України, до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вирішення земельних спорів.

При цьому вказана норма вимагає, щоб вирішення питань у галузі земельних відносин здійснювалося відповідно до ЗК України та чинного законодавства України.

Статтею 118 Земельного кодексу визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, згідно якого громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Сттатею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Аналізуючи надані сторонами в підтвердження та заперечення позовних вимог докази, суд вважає за необхідне визнати незаконним оскаржуване рішення з вищенаведених правових підстав та зобов"язати відповідача на найближчій сесії вирішити питання щодо спірної ділянки з урахуванням всіх зазначених обставин,а за результатами розгляду питання по суті прийняти законне рішення.

На підставі ст.ст.120, 152, 155, 158 ЗК України, керуючись ст.ст.159, 160, 162, 163, 167 КАС України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Рішення сесії Грабівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 02 серпня 2015 року про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0700 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 визнати недійсним.

Зобов'язати Грабівську сільську раду Рожнятівського району на найближчій сесії сільської ради розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,14 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 Рожнятівського району.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожнятівський районний суд на протязі десяти днів з часу її проголошення.

Суддя: