Справа № 667/4926/15-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р. Справа № 667/4926/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Черниш О.Л.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційними скаргами управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні та ОСОБА_1 на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні (далі - відповідач, УПФ України в м. Херсоні), в якому просила визнати протиправним та скасувати протокол № 66 засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 19.06.2015 року, яким було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням «інших виплат» при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Крім того позивач просила зобов'язати УПФ України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 14.01.2011 року, з урахуванням «інших виплат», згідно довідки від 08.06.2015 року за №14636/03, з урахуванням ст.37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 липня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні від 19.06.2015року про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, по довідці №14636/03 від 08.06.2015року, виданою управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні, з урахуванням інших виплат, починаючи з 09.06.2015року, з урахуванням ч.5 ст.37 Закону України «Про державну службу» (норма, якої діяла на час призначення пенсії) 86% від заробітку (доходу). В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, УПФ України в м. Херсоні, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 липня 2015 року та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 липня 2015 року в частині відмовлених вимог скасувати, винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 09.06.2015 року звернулася до УПФ України в м. Херсоні із заявою про здійснення перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням інших виплат, як складаються із: матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Разом із заявою позивачем було подано довідку УПФ України у м. Херсоні від 08.06.2015 року №14636/03 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», інші виплати згідно якої складають 5764,70 грн.

Згідно протоколу №66 від 19.06.2015 року засідання комісії для розгляду питань пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення УПФ України у м. Херсоні вирішено відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за відсутності законодавчих підстав.

Відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач посилався на те, що у відповідності до ст. 33 ЗУ «Про державну службу», матеріальна допомога на оздоровлення та індексація до переліку складових заробітної плати державного службовця не входять та, відповідно не враховуються для обчислення пенсії.

Крім того, підставою для відмови у перерахунку пенсії зазначено, що ст. 37 ЗУ «Про державну службу» (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року) за якою пенсія державним службовцям призначається з 01.01.2015 року у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне старування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне старування.

Позивач, вважаючи протокол № 66 засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні незаконним та таким, що підлягає скасуванню, звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії.

Колегія суддів погоджується з вище вказаними висновками суду першої інстанції та вважає, що при винесенні постанови про часткове задоволення адміністративного позову судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та застосовані норми матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з положеннями Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 2 цього Закону визначено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних виплат, до яких належить виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсації та інші грошові матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.

В силу ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Як регламентує ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у рішенні прийнятому у справі № 21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було винесено обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням «інших виплат», а доводи апеляційної скарги УПФ висновків суду першої інстанції не скасовують.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо не застосування судом першої інстанції норм ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів не приймає, виходячи з наступного.

Статтею 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року встановлено такі строки виплати пенсій за минулий час:

- нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії;

- суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч.2 ст. 46 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року (виплата пенсій за минулий час) - нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком із нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Вказана норма говорить про те, що тільки до нарахованих сум пенсій застосовуються такі правила, тобто по-іншому регулює зазначене питання ніж ч.2 ст. 87 Закону «Про пенсійне забезпечення».

У п.16 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказано, що до приведення законодавства України у відповідність із цим законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про пенсійне забезпечення», то він має над ним пріоритет. Тому в цьому випадку застосовуються положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якими виплачується за минулий час лише нарахована пенсія.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні - залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: