Справа № 464/4904/15а,2а/464/140/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 876/8305/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача Данилюк О.І.,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 09 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2015 року Головне управління Пенсійного фонду України (ГУ ПФУ) у Львівській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати неправомірними дії головного управління юстиції у Львівській області щодо нездійснення керівництва управлінням державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області та координування і контролю за їх діяльністю; визнати дії державного виконавця протиправними при винесені постанови від 10.06.2015 ВП №47801782 про відкриття виконавчого провадження та скасувати вказану постанову.

Сихівський районний суд м. Львова постановою від 09 липня 2015 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на доводи позивача про те, що позивач не має статусу територіального підрозділу центральних органів виконавчої влади, а тому відповідачем порушено підвідомчість виконавчого провадження, встановлену ст.21 Закону України ,,Про виконавче провадження". Окрім того, виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України ,,Про виконавче провадження", зокрема, відсутній ідентифікаційний номер стягувача, а тому державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем винесена з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що постановою Сихівського районного суду м. Львова від 20.05.2015 частково задоволено позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Зобов'язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 у зв'язку із зміною розміру посадового окладу з 1200 грн. до 1460 грн., з 01.09.2008 з урахуванням сплачених сум. Постанову суду в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

10 червня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесено постанову ВП № 47801782 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 464/5824/13-а, виданого 20.05.2015 року Сихівським районним судом м. Львова.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відкриваючи виконавче провадження, за яким боржником виступає ГУПФ, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними з таких міркувань.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 14 КАС України постанови суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Повноваження, права та обов'язки державного виконавця при виконанні судових рішень визначені Законом України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон №606-ХІV.

Відповідно до ст.1 Закону №606-XIV виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ст.17 Закону №606-ХІV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема і виконавчих листів, що видаються судами.

Статтею 25 Закону №606-ХІV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий лист № 464/5824/13-а, виданий 20.05.2015 року Сихівським районним судом м. Львова, відповідає вимогам ст.18 Закону №606-ХІV та пред'явлений до виконання в межах встановленого для цього строку.

Щодо покликань апелянта на невідповідність виконавчого листа вимогам ст.18 Закону №606-ХІV, то апеляційний суд вважає такі безпідставними, оскільки наведених у виконавчому листі відомостей достатньо для ідентифікації особи боржника та стягувача. Крім того, суд звертає увагу на те, що державний виконавець відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію. Вказані позивачем недоліки виконавчого документа не призводять до недійсності виданого виконавчого документа, усунення вказаних недоліків можливе й після відкриття виконавчого провадження. Більше того, наявність у виконавчому листі вищевказаних недоліків не порушує прав та інтересів позивача (боржника у виконавчому провадженні).

Відповідно до ст.21 Закону № 606-XIV визначено, що на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 р. № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики.

В Положенні передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Відповідно до п. 1.1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 р. № 11-2 головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) утворюють систему органів Пенсійного фонду України (далі - Фонд), який є центральним органом виконавчої влади.

Таким чином, головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області фактично є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, а тому виконання рішень, за яким боржником є зазначене управління у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» підвідомче відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області.

При цьому, апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта щодо невідповідності постанови про відкриття виконавчого провадження резолютивній частині постанови Сихівського районного суду м. Львова від 20.05.2015 року, зокрема, в постанові державного виконавця не зазначено про допущення постанови суду до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Так, у відповідності до ч.3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Отже, враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 464/5824/13-а, виданого 20.05.2015 року Сихівським районним судом м. Львова підвідомче відповідачу, який у свою чергу правомірно, враховуючи положення статті 25 Закону № 606-ХІV, прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2015 року.

Доводи апеляційної скарги не містять доказів на спростування висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що приймаючи оскаржену постанову, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 09 липня 2015 року у справі № 464/4904/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 09 листопада 2015 року.